Ухвала
 
02 липня 2020року
м. Київ
 
справа № 441/343/16-ц 
провадження № 61-40181св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом  ОСОБА_1 до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа - відділ Держгеокадастру у Городоцькому районі Львівської області, про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила: визнати незаконним та скасувати рішення Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області від 20 листопада 2013 року «Про внесення змін до рішення цієї ж ради від 26 квітня 2012 року № 355 «Про надання дозволу гр.  ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в селі Суховоля»; визнати незаконним та скасувати рішення Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області від 23 січня 2015 року № 791 «Про затвердження детального планування території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 », видане гр.  ОСОБА_2 .
 
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 22 травня 2017 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області від 20 листопада 2013 року «Про внесення змін». Визнано незаконним та скасовано рішення Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області від 23 січня 2015 року № 791 «Про затвердження детального планування території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 », видане гр.  ОСОБА_2 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 травня 2017 року - без змін. 
 
У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2018 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 10 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Городоцького районного суду Львівської області.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа - відділ Держгеокадастру у Городоцькому районі Львівської області, про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2018 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов