П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
22 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/1599/20	

   Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Херсон
Повний текст судового рішення складений 23.06.2020 р.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі   колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду    про повернення позовної заяви від    23 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом    фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до   Херсонської обласної ради, треті особи Антонівська селищна рада    про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
           19.06.2020р. фізична особа-підприємець (надалі - ФОП) ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Херсонської обласної ради, треті особи Антонівська селищна рада про визнання протиправним та нечинним рішення Херсонської обласної ради народних депутатів від 10.03.1994р. №311 «Про затвердження технічної   документації по встановленню адміністративних меж Антонівської селищної Ради народних депутатів, а також населених пунктів на території цієї Ради»; зобов`язання Херсонської   обласної ради опублікувати оголошення щодо оскарження нормативно - правового акта рішення Херсонської обласної ради народних депутатів від 10.03.1994 року №311 «Про затвердження технічної   документації по встановленню адміністративних меж Антонівської селищної Ради народних депутатів, а також населених пунктів на території цієї Ради» у виданні, в якому цей акт був   або мав бути офіційно оприлюднений.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 23.06.2020р. повернуто позивачу позовну заяву, у зв`язку з недодержанням спеціального строку звернення до суду, визначеного ч.3 ст.264 КАС України, а саме у зв`язку із зверненням до суду після втрати нормативно-правовим актом чинності.
          Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи,  перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.
          Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень визначені   статтею 264 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Відповідно до п.2 ч.1   ст.264 КАС України   такий порядок поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів, зокрема, органів місцевого самоврядування.
          Частиною 2 ст.264 КАС України встановлено, що право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.
          Згідно з ч.3   ст.264 КАС України нормативно - правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.
          Тобто, спеціальна норма ч.3   ст.264 КАС України   пов`язує строк звернення до суду щодо оскарження нормативно-правового акта не з моментом, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушене таким актом право, а зі строком (періодом) чинності такого нормативно-правового акта.
          Як зазначено в   Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99, частину першу   статті 58 Конституції України   щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності.
          Обчислюючи строк звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження нормативно-правового акту, необхідно брати до уваги таке: - багаторазове застосування та триваюча дія (тривала чинність) нормативно-правового акту; дійсність факту перебування суб`єкта у відносинах, які регулюються нормативно-правовим актом; дата факту порушення прав, свобод, інтересів, тобто - коли саме особа (позивач) дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; чи є чинним нормативно-правовий акт, яким порушено права, свободи, інтереси особи (позивача); чи перебуває особа (позивач) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і який оскаржується до адміністративного суду; коли вступила особа (позивач) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і, коли з них вибула.
          Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того щоб право на доступ до суду було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).
          Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).
          Судом першої інстанції встановлено, що оскаржуване рішення Херсонської обласної ради народних депутатів від 10.03.1994р.   №311 втратило чинність 14.01.2002р., у зв`язку з прийняттям рішення 22 сесії 23 скликання Херсонської обласної ради від 14.01.2002р. № 493 «Про визнання таким, що втратило чинність, рішення обласної ради від 10.03.1994р. № 311», а позивач звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із даним адміністративним позовом про визнання протиправним нормативно-правового акта 19.06.2020р., тобто після закінчення строку чинності оскаржуваного рішення.
          Разом з тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.12.2013р. у справі №2а-6394/11/2170 залишено без змін постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05.03.2012р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2013р., якими визнано протиправним та скасовано рішення Херсонської обласної ради 22 сесії 23 скликання №493 від 14.01.2002р. «Про визнання таким, що втратило чинність, рішення обласної ради від 10 березня 1994 року № 311».
          Таким чином, оскаржуване рішення Херсонської обласної ради народних депутатів від 10.03.1994р. №311 «Про затвердження технічної   документації по встановленню адміністративних меж Антонівської селищної Ради народних депутатів, а також населених пунктів на території цієї Ради» є чинним.
          Отже, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в межах дії оскаржуваного рішення, а тому не пропустив строк, визначений ч.3   ст.264 КАС України.
          На підставі викладеного, судова колегія вважає, що відповідно до ст.320 КАС України у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвала суду про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
          Крім того, щодо розподілу судових витрат, колегія суддів  зазначає наступне.
          Розподіл та порядок вирішення питання щодо розподілу судових витрат визначений ст.ст.139-143 КАС України.
          Так, суд вирішує питання про судові витрати під час ухвалення основного судового рішення, або після ухвалення рішення по суті позовних вимог (додаткове судове рішення).
          Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права і згідно з конституційними засадами та принципами адміністративного судочинства є обов`язковим до виконання на всій території України.
          Відповідно до пунктів 13, 14, 15 частини першої статті 4 КАС України у цьому Кодексі терміни вживаються в такому значенні: рішення суду - рішення суду першої інстанції, в якому вирішуються позовні вимоги; постанова - письмове рішення суду апеляційної або касаційної інстанції в адміністративній справі, у якому вирішуються вимоги апеляційної чи касаційної скарги; ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.
          За змістом частини першої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюються іменем України.
          Закінчення розгляду справи у розумінні цієї норми права є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції, у тому числі прийняття постанови щодо частини позовних вимог відповідно до частини першої статті 164   КАС України, ухвалення додаткового судового рішення (стаття 168 КАС України) або в разі, якщо під час попереднього провадження відповідач визнав позов (частина четверта статті 121 КАС України), та вирішення вимоги апеляційної та касаційної скарг. Ці рішення ухвалюються іменем України.
          Відповідно до ч.1 ст.192 КАС України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.
          Статтею 241 КАС України визначено види судових рішень. Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. У випадках, визначених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали.
          Як вбачається з матеріалів даної справи №540/1599/20, основне судове рішення судом не прийнято, а тому відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
             Керуючись ст.ст. 311, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, -  
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду    про повернення позовної заяви від    23 червня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.