ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 вересня 2020 року           справа №200/13200/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів:  Геращенка І.В.,  Казначеєва Е.Г., секретаря судового засідання – Тішевського В.В., позивача особисто, представників відповідача Хлудєєвої А.О., Макаренко Л.В., розглянув  у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу    ОСОБА_1  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 р. (у повному обсязі складено 16 квітня 2020 року у м. Слов`янськ) у справі  № 200/13200/19-а (головуючий І інстанції суддя Шинкарьова І.В.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
                                      
                                          ВСТАНОВИВ:

Позивач 13.11.2019 року звернувся до суду з  позовною заявою до відповідача, в якій просив, з урахуванням уточнення позовних вимог, визнати  неправомірними дії відповідача при перерахунку пенсії із застосуванням Закону № 1058; зобов`язати відповідача зробити перерахунок пенсії згідно ст. 13, ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 згідно зроблених нею розрахунків; вирішити питання судових витрат; стягнути з відповідача на її користь недонараховану та недоплачену пенсію з 01.05.2017 року в сумі 79833, 38 грн. (а.с. 70).
Рішенням  Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року у справі  № 200/13200/19-а у задоволенні позову відмовлено (а.с. 78-80).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій  просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апелянт зазначає, що відповідач при перерахунку пенсії протиправно застосував норми Закону України № 1058, який набув законної сили з 01.01.2004 року, оскільки призначена їй пенсія нарахована 07.04.2000 року згідно із  нормами Закону № 1788. Застосування Закону № 1058 порушує ст. ст. 21, 22, 58 Конституції України.
Позивач наполягала на врахуванні доводів її апеляційної скарги. Висловлювала обурення застосуванням щодо перерахунку її пенсії положень Закону № 1058. Посилалася на норми Закону № 1788 в редакції на 2000 рік, тобто на дату призначення їй пенсії.
Представники відповідача при апеляційному розгляді пояснили, що з часу вступу в дію Закону № 1058 всі пенсії перераховуються з урахуванням норм цього закону, який є базовим для вирішення питань пенсійного забезпечення. Надали письмові пояснення.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Судами  першої  та апеляційної інстанцій встановлено, що   позивач перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області.
Пенсія ОСОБА_1 була призначена в квітні 2000 року за віком на пільгових умовах за Списком № 2. У зв`язку з проведенням антитерористичної операції позивач виїхала з неконтрольованої території. Була в статусі внутрішньо переміщеної особи, а потім перереєструвалася на контрольовану територію. Пенсійна справа на паперових носіях залишилася на неконтрольованій території. Відповідач за заявою ОСОБА_1 витребував з Борівського УПФУ Харківської області її пенсійну справу. Надійшов електронний варіант, іншого немає. Ці обставини не є спірними між сторонами.
З наданої відповідачем копії пенсійної справи вбачається: позивачу 07 квітня 2000 року  призначена пенсія за віком,  страховий стаж складає 26 років 8 місяців 27 днів в т.ч. за Списком № 2 13 років 07 місяців 22 дні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788 (далі Закон 1788) (т. 1 а.с.49, 139).
З 01 січня 2004 року обчислення та виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058» ( далі - Закон № 1058).
Довідки про доходи від 12 грудня 2019 року № 4144 6114 9491 1103 свідчать, що розмір пенсії позивача складав у квітні 2017 року 1369,05 грн. Після перерахунку з травня 2017 року по вересень 2017 року розмір пенсії складав 1434,05 грн., з жовтня 2017 -1505,34 грн. (т. 1 а.с. 51).
У грудні 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою і просила надати інформацію щодо перерахунку пенсії, який було проведено у жовтні 2017 року, просила надати порядок проведення перерахунку, на підставі яких даних його було зроблено та обґрунтуванням (т. 1 а. с.14 ).
Відповідачем було надано відповідь від 22 грудня 2017 року № 325/р-02-02-03, у якій вказано, що з 1 травня 2017 року пенсія розраховувалась виходячи із: стажу згідно ст. 24 Закону № 1058  26 р. 08 міс. 27дн.: в тому числі за списком № 2 – 13 р. 07 м. 22 дн. (зарахований по 26 травня 1996 року); коефіцієнта стажу з урахуванням кратності 1,35, за  ст. 25 Закону № 1058 -0,36000; Коефіцієнта заробітку за періоди з 01 жовтня 1988 по 30 вересня 1990, згідно ст. 40 Закону №  1058 0,88552; Середньої заробітної плати в Україні за 2007 рік, з якої сплачені страхові внески 1197,91 грн.
З 01 травня 2017 року після масового підвищення пенсій розмір пенсії складав 1434,05 грн.
З 01 жовтня 2017 року відповідно до Закону № 1058 пенсія розраховується виходячи із: Стажу, згідно ст. 24 Закону № 1058 26 р. 08 міс. 27дн.: в тому числі за списком № 2 – 13 р. 07 м. 22 дн. (зарахований по 26 травня 1996 року); Коефіцієнта стажу, за ст. 25 Закону № 1058 -0,26667; Коефіцієнта заробітку за періоди з 01 жовтня 1988 по 30 вересня 1990, згідно ст. 40 Закону № 1058 0,88552; Середньої заробітної плати в Україні за 2016 рік, з якої сплачені страхові внески 3764,40 грн.
З 01 жовтня 2017 року розмір пенсії складає 1505,34 грн. (а.с.15-16).
Позивач 1 лютого 2018 року звернулась до відповідача із заявою, у якій просила провести перерахунок пенсії у відповідності із Законом № 1788, так як вийшла на пенсію з 01 квітня 2000 року, тому вважає застосування до неї  Закону  № 1058 незаконним (т.1 а.с.17).
08 лютого відповідачем було надано відповідь № 29/р-02-01-01 змісту аналогічного  листу від 22 грудня 2017 року №  325/р-02-02-03 (т. 1 а.с.19 ).
Позивач заперечує проти перерахунку її пенсії з травня 2017 року на підставі Закону № 1058 оскільки вважає, що відповідач повинен був проводити перерахунок пенсії за нормами ст. 19 Закону № 1788.  
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 (далі – Закон № 1058) набрав чинності з 01 січня 2004 року.
В преамбулі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 окреслено, що цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
За унормуванням п. 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Тобто положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788) застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Статті 98 та 99 Закону України "Про пенсійне забезпечення" регулювали питання перерахунку раніше призначених пенсій та визначали заробіток, який враховується при перерахунку пенсій.
Отже, вказані статті Закону України "Про пенсійне забезпечення" втратили чинність, а спірні правовідносини регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058.
Частиною 1 ст. 43  Закону № 1058  передбачено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.
За визначенням статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону з 1 січня 2004 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, і за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Тобто, особи, які працювали повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2, в питаннях пенсійного убезпечення мають пільгу, у вигляді зниження пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно з вищенаведеними приписами законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Така правова позиція сформульована Верховним Судом від 12 червня 2018 року у справі  № 154/2002/16, що враховує суд в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.  
Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" за документами пенсійної справи з 01 жовтня 2017 року проведено осучаснення (перерахунок) пенсій виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% розміру прожиткового мінімуму (визначеного станом на 01.12.2017), збільшеного на 79 грн., який складає - 1452,грн. = 1373,00 грн. + 79,00 грн.
Пунктом 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" передбачено, що у разі якщо у наслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Із довідки про доходи позивача вбачається, що з травня 2017 року (дата масового перерахунку пенсії) розмір пенсії збільшився (з травня 2017 року 1434,05 грн., вересень 2017 року 1434,05 грн., жовтень 2017 року 1505,34 грн.).
Таким чином, відповідач діяв в рамках закону та правомірно перерахував пенсію із застосуванням позивачу норм Закону України № 1058.
Позовні вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати пенсію згідно ст. ст. 13, 19 Закону «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788   згідно зроблених розрахунків; стягнення з пенсійного фонду на користь  позивача недораховану та недоплачену пенсію з 01 травня 2017 року в сумі 79833,38 грн. та стягнення з відповідача не донараховану та недоплачену пенсію з 01 травня 2017 року є похідними від позовної вимоги про неправомірність дії відповідача під час перерахунку пенсії із застосуванням закону № 1058 від 09 липня 2003 року, а отже не підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено правомірність перерахунку пенсії позивачу із застосуванням норм Закону України № 1058, про що вірно зазначено судом першої інстанції.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про безпідставність позовних вимог  позивача, а відповідач в свою чергу при перерахунку пенсії позивача правомірно застосував положення Закону № 1058,  а тому у задоволенні позову  відмовлено правомірно.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.  
Керуючись ст. ст. 205, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, 

                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 р.    -  залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 р.   у справі  № 200/13200/19-а - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення  складено 1 жовтня 2020 року.

Головуючий  суддя                                                                                       Г.М. Міронова                   
                                                                                                                                            
Судді                                                                                                              І.В. Геращенко                               
    
                                                                                                                       Е.Г. Казначеєв