ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/12080/18                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 вересня 2020 року                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Сорочка Є.О.,
                                                                                                    Собківа Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у  м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2020 у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ОМЕГА-ФУД» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
   ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ОМЕГА-ФУД» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0001844001 від 21.05.2018.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2020 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № 0001844001 від 21.05.2018.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки відповідно до   п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Приватне підприємство «ОМЕГА-ФУД» зареєстроване юридичною особою 10.11.2004, перебуває на обліку, як платник податків у Головному управління ДПС у м. Києві, ДПІ у Солом`янському районі; Код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.
На підставі наказу від 20.04.2018 № 7371, направлень на перевірку від 23.04.2018                      № № 2184/26-15-40-01, 2183/26-15-40-01, п. п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, про що складено акт перевірки від 02.05.2018 № 1725/26-15-40-01/33234669. (а.с. 12-13)
Згідно змісту акта перевірки, її проведено щодо термінів подання звітів про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв (1-ОА) до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 1/-А, згідно якого також встановлено, що ПП «ОМЕГА-ФУД» подано до ДПІ у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві звіт за формою 1-ОА про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за червень 2017 - 13.07.2017, при цьому, що граничний термін подання звіту до 10 числа наступного місяця. Тобто, за висновками контролюючого органу, має місце порушення ч. 3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР.
Листом Головного управління ДФС у м. Києві від 17.05.2018, подане позивачем до акту перевірки заперечення не враховане. Також, повідомлено про виправлення виявлених у акті перевірки помилок.
21.05.2018 Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № 0001844001, згідно якого, за порушення ч. 3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на позивача накладено штраф у розмірі 17000 грн.
Рішенням ДФС України від 25.07.2018 № 24499/6/99-99-11-03-01-25, за результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення № 0001844001 від 21.05.2018 залишене без змін.
Вважаючи наведене податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що, в даному випадку, проведено фактичну перевірку з питань, що не охоплюються визначеними підставами для її проведення, а також, відсутні підстави для висновку про відповідність висновку податкового органу дійсним обставинам і, відповідно, про наявність чи відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності за порушення ч. 3 ст. 16 Закону            № 481/95-ВР.
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями п. 75.1 та п. п. 75.1.3 ст. 75 Податкового кодексу України (в редакції станом на 02.05.2018), визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Також, у силу норм п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно з п. п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав визначених вказаним пунктом: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що фактична перевірка була проведена виключно щодо термінів подання позивачем звітів про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв (1-ОА) до органу виконавчої влади.
При цьому, суд першої інстанції звернув увагу на те, що, у даному випадку, контролюючим органом інформація про терміни подання позивачем таких звітів витлумачена як інформація про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, що охоплюється                 п. п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, натомість, як вже зазначалось вище, предметом перевірки було дотримання термінів подання звітів про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв.
Також, суд першої інстанції цілком слушно вказав на те, що сенс проведення фактичної перевірки полягає в тому, що остання проводиться за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника, тобто, вона стосується саме тих порушень, які можна встановити саме з виходом на місце ведення господарської діяльності, і які не можуть бути встановлені на підставі поданих платником податків документів, проте, за даних обставин, інформація, що міститься у податковій звітності, перевіряється під час проведення камеральної перевірки, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу чи під час планової перевірки суб`єкта господарювання.
Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що податковим органом проведено фактичну перевірку з питань, що не охоплюються визначеними підставами для її проведення.
Також, задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції було враховано те, що при притягнення позивача до відповідальності та в акті перевірки містилось посилання на те, що позивачем подано до ДПІ у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві звіт за формою 1-ОА про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за червень 2017 року саме 13.07.2017, при цьому, що граничний термін подання звіту до 10 числа наступного місяця. Проте, суд не прийняв зазначені посилання сторони відповідача, адже в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вказаних обставин, зокрема, до відзиву відповідачем не додано відповідних доказів.
Колегія суддів констатує, що вказуючи на помилковість наведених вище висновків суду першої інстанції, апелянт не надав відповідних документальних підтверджень про виявлені порушення і під час розгляду апеляційної скарги. 
За наведених обставин, колегія суддів підтримує висновок Окружного адміністративного суду м. Києва про доведеність суб`єктом владних повноважень існування правових підстав для притягнення позивача до відповідальності за порушення ч. 3 ст. 16 Закону № 481/95-ВР.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                            
Керуючись ст. ст.  243, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,
        
            П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2020 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                         О.М. Ганечко

Судді                                                                                                                        Є.О. Сорочко

                                                                                                              Я.М. Собків