ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 937/4158/20                         Головуючий в 1 інст. Юрлагіна Т.В.
Провадження №33/807/526/20                                        Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.3 ст. 172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року                         місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1  розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою  останнього на постанову  Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополя        Запорізької області, РНОКПП–  НОМЕР_1 , місце роботи,  посада: начальник        сховища господарчого         взводу роти матеріального  забезпечення ВЧ  НОМЕР_2 , старший солдат, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, старший солдат ОСОБА_1 03 червня 2020 року о 19:30 годині перебував на території військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції;  оскаржувану постанову скасувати та направити справу на новий розгляд.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в судовому засіданні він не міг прийняти участь та надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Про фактичний зміст прийнятої постанови він дізнався 01 липня 2020 року, коли отримав копію цієї постанови в канцелярії суду. 
На час винесення оскаржуваної постанови на розгляді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області одночасно розглядалася справа ЄУН 937/4249/20 (3/937/1280/20) за протоколом, складеним відносно нього Військовою прокуратурою Запорізького гарнізону за ч.2 ст.172-15 КУпАП.
По цій справі постановою від 24 червня 2020 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2465,00 грн, та стягнуто 420,40 грн судового збору.
Всупереч вимогам статті 36 КУпАП, вказані справи відносно нього не були об`єднанні в одне провадження, що суттєво погіршило його процесуальне становище та наслідки.
Також апелянт зазначає, що, стягуючи з нього судовий збір, суд не врахував положення п.12 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якими, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах: пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. 
Оскільки він є військовослужбовцем ЗСУ, правопорушення він скоїв в добовому наряді, тобто під час виконання службових обов`язків. Таким чином судовий збір застосовано до нього безпідставно.

Заявлене апелянтом клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку, які вказані апелянтом, підтверджуються матеріалами справи та можуть бути визнані поважними, зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржувану постанову суду і направити справу на новий розгляд або змінити постанову в частині накладеного адміністративного стягнення, та замість стягнення з нього штрафу обмежитись усним зауваженням, оскільки він проходить службу за контрактом та його вже позбавлено премії, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить таких висновків. 

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними , що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення ДНЗ/2МЛ/87 від 04 червня 2020 року, згідно з яким, старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, 03 червня 2020 року, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням в умовах особливого періоду, на території військової частини НОМЕР_2 розпивав алкогольні напої та перебував в стані алкогольного сп`яніння, тобто в умовах особливого періоду вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення; результатами тесту на алкоголь за допомогою технічного приладу №00227; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; витягом з наказу ВЧ НОМЕР_2 №142-НР від 02 червня 2020 року; службовою характеристикою стосовно ОСОБА_1 ; витягом з наказу ВЧ НОМЕР_2 №231 від 06 листопада 2018 року; свідоцтвом про державну реєстрацію медичного виробу; свідоцтвом про ідентифікацію виробника продукції для ЗС України №445; сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки; свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 у збройних силах України №384 від 30 грудня 2019 року.
Суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам у справі та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи. 
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах. 
Доведеність вини і кваліфікація дій ОСОБА_2 ніким не оспорюються.
З приводу доводів апелянта про порушення судом першої інстанції вимог ст.36 КУпАП, оскільки на час винесення оскаржуваної постанови на розгляді Мелітопольського міськрайонного суду запорізької області перебувала інша справа щодо нього - за ч.2 ст.172-15 КУпАП, проте, вказані справи не об`єднані, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Згідно з наявними матеріалами, вказана справа з будь-якою іншою справою про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції дійсно не об`єднувалась та розглядалась окремо. З матеріалів справи не вбачається, що у день розгляду справи суддею, який виніс оскаржувану постанову, розглянута і інша справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 
Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язковості об`єднання всіх справ, які перебувають в провадженні суду першої інстанції стосовно певної особи, в одне провадження та їх одночасного розгляду. 
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП та врахував всі обставини, що мають враховуватися при накладенні стягнення, в т.ч. характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, та наклав на ОСОБА_2 мінімальне стягнення з передбачених санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Отже, вважати накладене стягнення надто суворим жодних підстав немає. 
Вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення (з огляду на його характер), на думку суду апеляційної інстанції, не може вважатися малозначним.
Тому підстав для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП з оголошенням усного зауваження також не вбачається. 
Доводи апелянта про необхідність звільнення його від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" є безпідставними, оскільки згідно з цією нормою закону, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах: пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
В той же час, згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 притягнутий до відповідальності за перебування на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, а не за виконання ним обов`язків військової служби у стані сп`яніння. 
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2020 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.3 ст.172-20 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 937/4158/20