Справа № 127/3025/20
Провадження № 22-ц/801/1309/2020
Категорія: 44
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року	Справа № 127/3025/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,
розглянувши в письмовому провадження апеляційні скарги Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Держави Україна, в особі Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та Управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи його тим, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.11.2019 у справі № 120/25557/19-а, яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області щодо ненадсилання ОСОБА_1 документів виконавчого провадження № 58084827, зокрема постанов від 28.01.2019, 06.06.2019, 22.07.2019. Визнано протиправними та скасовано постанови цього ж відділу ДВС у ВП 58084827, зокрема: від 28.01.2019 року про відкриття виконавчого провадження; від 06.06.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; від 22.07.2019 року про стягнення виконавчого збору. Цим же рішенням встановлено, що  13.06.2016 у справі № 802/490/16-а постановою Вінницького окружного адміністративного суду у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, Державної казначейської служби України, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - відмовлено. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 скасовано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13.06.2016, позов задоволено частково: визнано бездіяльність Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 27.02.2016 протиправною; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Вінницькій області розглянути повторно та надати відповідь відповідно до чинного законодавства по скарзі ОСОБА_1 від 27.02.2016; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 1 000, 00 гривень на відшкодування моральної шкоди. 21.09.2016 проведено примусове списання коштів у сумі 1 000, 00 гривень на виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 13.09.2016 у справі № 802/490/16-а щодо стягнення на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди. Постановою Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 802/490/16-а скасовано постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 та залишено в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13.06.2016. Згодом до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Національної поліції у Вінницькій області про поворот виконання судового рішення. Ухвалою суду від 27.09.2018 заяву Головного управління Національної поліції у Вінницькій області задоволено та здійснено поворот виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 у справі № 802/490/16-а шляхом стягнення з ОСОБА_1 виплачених їй коштів в сумі 1 000, 00 гривень на користь Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. 13.11.2018 на виконання даної ухвали суду виданий виконавчий лист. Постановою державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області  ВП 58084827 від 28.01.2019 року відкрито виконавче провадження № 58084827 з виконання виконавчого листа № 802/490/16-а, який видав Вінницький окружний адміністративний суд про здійснення повороту виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 у справі № 802/490/16-а. Постановою державного виконавця від 06.06.2019 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Хмельницькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та ухвалено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 1 400, 00 гривень. Постановою державного виконавця від 22.07.2019 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 100, 00 гривень виконавчого збору. Постанови у ВП 58084827 державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 не направлялись, що є порушенням Закону України «Про виконавче провадження». Вважаючи протиправною бездіяльність державного виконавця щодо ненадсилання Ковальчук М.О. документів ВП 58084827, а також визнання постанов державного виконавця від 28.01.2019, 06.06.2019, 22.07.2019 протиправними, позивач звернулась до суду. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 у справі № 802/490/16-а, яка набрала законної сили, скасовано ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 27.09.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди. Ухвалено у справі нову постанову, якою відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про поворот виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 у справі № 802/490/16-а.  Такими рішеннями (постановами), діями та бездіяльністю державного виконавця Ковальчук М.О. заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, переживаннях, яких вона зазнала у зв`язку з порушенням її законних прав на отримання та розпорядження коштами пенсії у повному розмірі для задоволення своїх особистих потреб, необхідності інваліду, пенсіонеру, особі у похилому віці відстоювати у судах свої права, при цьому не мати можливості отримати і використати кошти пенсії у зв`язку із протиправними рішеннями (постановами), діями та бездіяльністю посадової особи органу державної влади, на який законом покладено обов`язок по примусовому виконанню рішення суду. Позивач вбачає у цьому глузування над нею цією посадовою особою виконавчої служби (державного виконавця), який замість того щоб виконати свої обов`язки - провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», не просто не довів до її відома про винесені ним постанови та інші документи виконавчого провадження, а позбавив тим самим позивачку можливості їх вчасно оскаржити та уникнути примусового стягнення коштів з її пенсії, а також - якомога швидше оскаржити незаконну ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 27.09.2018, якою ці кошти протиправно стягнуто, який, в свою чергу, не повідомив її про постановлення цієї ухвали. Про наявність цього судового рішення, як і про незаконні рішення (постанови), дії та бездіяльність державного виконавця позивачка дізналась лише після того, як у липні 2019 року з її пенсії було примусово відраховано 628, 85 гривень і їй - інваліду, людині похилого віку (1940 року народження), з якої за все її життя ніколи і ніхто не стягував примусово кошти, прийшлось докласти багато зусиль щоб з`ясувати хто і у зв`язку із чим такі кошти з неї стягнув. Позивачка вказує на те, що при цьому вона вимушена була виправдовуватись перед різними службовими особами, які відповідають за виплату пенсії, що вона нічого незаконного не робила щоб з неї примусово стягували гроші, вважаючи спочатку, що це якась прикра помилка і її з кимось переплутали. Поки позивачка це з`ясовувала та добивалась припинення такого стягнення, в серпні 2019 року з її пенсії було примусово відраховано ще 628, 85 гривень, які згідно відповіді заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.12.2019 № 3609/К-10 на її заяву щодо надання інформації перераховано на розрахунковий рахунок Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Позивач вказує, що до сьогоднішнього дня жодних коштів їй не повернуто, чим порушено її право власності на них, зокрема вільно ними розпоряджатись такий тривалий проміжок часу, і ще не відомо коли вона матиме змогу їх повернути та розпорядитись ними. 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з держави Україна на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000, 00 гривень за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду Вінницький районний відділ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Також на дане рішенням суду подало апеляційну скаргу Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, яке посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
На апеляційні скарги Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області Ковальчук М.О. подали відзиви, в яких просила зазначені апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2020 року - без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що 13.06.2016 постановою Вінницького окружного адміністративного суду по справі № 802/490/16-а у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - відмовлено. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 скасовано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13.06.2016, позов задоволено частково: визнано бездіяльність Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 27.02.2016 протиправною; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Вінницькій області розглянути повторно та надати відповідь відповідно до чинного законодавства по скарзі ОСОБА_1 від 27.02.2016; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 1 000, 00 гривень на відшкодування моральної шкоди. 
21.09.2016 проведено примусове списання коштів на користь ОСОБА_1 у сумі 1 000, 00 гривень на виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 13.09.2016 за судовим рішенням у справі № 802/490/16-а.
Постановою Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 802/490/16-а скасовано постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 та залишено в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13.06.2016. 
Згодом до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Національної поліції у Вінницькій області про поворот виконання судового рішення. 
Ухвалою суду від 27.09.2018 заяву Головного управління Національної поліції у Вінницькій області задоволено та здійснено поворот виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 у справі № 802/490/16-а шляхом стягнення з ОСОБА_1 виплачених їй коштів в сумі 1 000, 00 гривень на користь Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. 13.11.2018 на виконання даної ухвали суду було видано виконавчий лист. 
Постановою державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області  від 28.01.2019 було відкрито виконавче провадження № 58084827 з виконання виконавчого листа № 802/490/16-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом про здійснення повороту виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 у справі № 802/490/16-а. 
Постановою державного виконавця у ВП № 58084827 від 06.06.2019 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Хмельницькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області, та вирішено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу в розмірі 1 400, 00 гривень. 
Постановою державного виконавця у ВП № 58084827 від 22.07.2019 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 100, 00 гривень виконавчого збору.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про поворот виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 у справі №802/490/16-а.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.11.2019 року у справі № 120/25557/19-а, яке набрало законної сили 19.12.2019, визнано протиправною бездіяльність Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області щодо не надсилання ОСОБА_1 документів виконавчого провадження № 58084827, зокрема постанов від 28.01.2019, 06.06.2019, 22.07.2019. Визнано протиправними та скасовано постанови цього ж відділу ДВС у ВП 58084827, зокрема: від 28.01.2019 про відкриття виконавчого провадження; від 06.06.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; від 22.07.2019 про стягнення виконавчого збору.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Серед заподіювачів шкоди законодавець виокремлює особливого суб`єкта - органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян.
Стаття 11 ЦК України передбачає, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст.ст. 1173 та 1174 ЦК України.
За ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.
При цьому з урахуванням положень п. 10 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 1173 та 1174 ЦК України шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними. 
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, на що звернув увагу Верховний Суд України в п. 5 постанови Пленуму від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Шкода, заподіяна державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягає відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема, відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/74887/17-ц.
Встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.11.2019 року у справі № 120/25557/19-а, яке набрало законної сили 19.12.2019, визнано протиправною бездіяльність Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області щодо не надсилання ОСОБА_1 документів виконавчого провадження № 58084827, зокрема постанов від 28.01.2019, 06.06.2019, 22.07.2019. Визнано протиправними та скасовано постанови цього ж відділу ДВС у ВП 58084827, зокрема: від 28.01.2019 про відкриття виконавчого провадження; від 06.06.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; від 22.07.2019 про стягнення виконавчого збору.
Як встановлено в суді першої інстанції внаслідок незаконних дій державного виконавця Ковальчук М ОСОБА_2 спричинено моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із порушенням її прав на мирне володіння майном – грошовими коштами пенсії, що є єдиним джерелом її доходу та засобом для існування, а також враховано ступінь вини відповідача, характер моральних страждань, її вік, певні турботи та хвилювання, пов`язані з наслідками неправомірних дій державного виконавця, необхідність звернення до суду щодо захисту своїх прав.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування на користь позивача моральної шкоди. Визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди відповідає засадам розумності та справедливості, з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, ступеня вини державного виконавця у завданні моральної шкоди.
Доводи Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про те, що його помилково залучено до участі у справі не приймаються до уваги оскільки при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби, державного виконавця під час проведення виконавчого провадження в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.
Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у пункті 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (провадження № 14-515цс19).
З урахуванням наведеного, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційних скарг, які фактично зводяться до посилань про недоведеність пред`явлених позовних вимог та незаконність часткового задоволення позову, оскільки суд першої інстанції розглянув дану справу дотримавшись принципу диспозитивності цивільного судочинства, який передбачено ст. 13 ЦПК України, та вирішив спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наявних доказів.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.
Керуючись ст.  374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:                                 В.П. Рибчинський
Судді:                                                 Л.О. Голота
                                                                               Т.О. Денишенко