ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 333/2504/20                                 Головуючий в 1 інст. Стоматов Е.Г.
Провадження № 33/807/568/20                                         Доповідач в 2 інст. – Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
22 вересня 2020 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 липня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір, - 

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції 19.05.2020 року, о 2 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 у м. Запоріжжі по вул. Космічна, буд. 140, керував транспортним засобом автомобілем ГАЗ 330232, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності, порушення мови. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавству порядку у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 2588 від 19.05.2020 року. Від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі тверезому водію, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати.
В обґрунтування зазначає, що з постановою суду не згоден, оскільки порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи. 
Вказує, що він бажав прийняти участь у розгляді справи, 25 травня 2020 року подав заяву про її направлення за місцем його проживання до Слов`янського міськрайонного суду проте, його клопотання не було задоволено.
8 липня 2020 року він повторно подав на електронну адресу суду заяву про передачу справи на розгляд до Слов`янського міськрайонного суду у зв`язку із введенням на території України загальнодержавного карантину. Однак його клопотання не було задоволено судом. 
Вказує, що в оскаржуваній постанові суд зазначив про можливість брати участь у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, однак у нього відсутні такі технічні засоби. 
Посилаючись на п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказує, що таким чином суд першої інстанції допустив спрощений підхід, що неприпустимо. 
Вважає, що таким чином суд першої інстанції порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі давати пояснення, заявляти клопотання. 
До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, із заявою про відкладення розгляду його апеляційної скарги до суду не звернувся. Про час та місце розгляду його апеляційної скарги був 17 серпня 2020 року (тобто своєчасно) повідомлений за телефоном, вказаним ним в апеляційній скарзі. Крім того повідомлявся шляхом надсилання судової повістки за адресою його проживання, яку повернуто до апеляційного суду за закінченням строку зберігання. 
У відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки до суду або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Таким чином, перешкодою для розгляду справи за відсутністю особи, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги є наявність лише поважної причини для її неявки до судового засідання.
Враховуючи наведене, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, не є перешкодою для її розгляду в судовому засіданні у призначений день та час.
Перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР № 271518 від 19 травня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, огляд проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (зіниця ока не реагує на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим його було направлено для проведення огляду в медичний заклад, де було встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння (а.с. 6); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння № 2588 від 19 травня 2020 року, відповідно до якого встановлено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння під впливом амфитаміну (метамфитаміну) (а.с. 7); рапортом інспектора 1 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Горпини С., згідно якого після зупинення ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, під час спілкування з ним працівники поліції виявили у нього явні ознаки наркотичного сп`яніння (зіниця ока не реагує на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, за результатами проведення якого було складено висновок № 2588 від 19 травня 2020 року, яким підтверджено факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 8), оглянутим судом відеозаписом правопорушення (а.с. 9).
Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Доводи апелянта про порушення його прав, передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з огляду на наступне. 
Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції. 
Між тим, про розгляд справи відносно нього він знав, та неодноразово звертався до суду із заявами про направлення адміністративної справи на розгляд Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за місцем його проживання, які мотивував тим він є батьком двох неповнолітніх дітей, а відстань між місцем розгляду справи та місцем проживання є великою. Крім того, як підставу направлення справи зазначав введення на території України загальнодержавного карантину.
Судом першої інстанції було розглянуто клопотання про передачу справи на розгляд Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. У вказаному клопотанні обґрунтовано відмовлено. 
Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Частина 2 ст. 276 КУпАП передбачає, що розгляд справи за ст. 130 КУпАП може здійснюватись також за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника. 
Тобто визначення місця розгляду справи про адміністративне правопорушення згідно вимог ст. 276 КУпАП є альтернативним, а не обов`язковим. 
Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №271518 від 19.05.2020 року, складений відносно ОСОБА_1 направлений органом Національної поліції України до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, тобто за місцем вчинення правопорушення, що відповідає вимогам ч.1 ст.276 КУпАП.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені вказаного клопотання ОСОБА_1 обґрунтовано послався на те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 був повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться у Комунарському районі м. Запоріжжя і до органу, який складав протокол із заявою про надіслання цього протоколу для розгляду до суду за місцем проживання не звертався. 
Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно не був присутнім при розгляді справи у суді першої інстанції, проте, суд неодноразово намагався повідомити про час та місце розгляду справи (а.с. 21-22). 
Заяви ОСОБА_1 про направлення справи за місцем його проживання від 27.05.2020 року та 08.07.2020 року свідчать про його обізнаність щодо розгляду справи (а.с. 12-13, 23). 
Крім вищезазначеного, права ОСОБА_1 були поновлені при апеляційному перегляді, він не був обмежений у правах, передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі і в правах бути присутнім в апеляційному суді, заявляти там клопотання та подавати докази. 
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду надано не було, клопотання про дослідження нових доказів не заявлялось. Тому передбачені ст.268 КУпАП права особи на переконання суду не порушені.
Таким чином, доводи ОСОБА_1 щодо порушення норм процесуального права при розгляді справи у суді першої інстанції є безпідставними та такими, що не знайшли своє підтвердження. 
Також, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорює факт встановлених обставин по справі, а саме, те, що останній керував транспортний засіб в стані наркотичного сп`яніння. В своїй апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вказує на порушення його процесуальних прав, що не відповідає дійсності. 
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай

Дата документу  Справа № 333/2504/20