УХВАЛА

22 липня 2020 року 
м. Київ

справа №  910/15320/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України  (далі - Міністерство) ,
на рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2020 та 
постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2020
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ферст Груп"
до Міністерства  
про внесення змін до договору,

ВСТАНОВИВ:
24.06.2019 (згідно з відміткою на конверті) Міністерство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 зі справи №   910/15320/19 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Проте подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з такого. 
Суд звертає увагу, що відповідно до Закону України №460-IX від 15.01.2020, який  набрав чинності з 08.02.2020 внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. 
Отже, у поданій касаційній скарзі скаржником не наведено передбачених частиною другою статті 287 ГПК України підстав касаційного оскарження рішення господарського суду міста Києва від 29.01.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 у цій  справі.
Крім того, Міністерством не зазначено також, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального та процесуального права припустилися, на думку скаржника, суди попередніх інстанції у прийнятті оскаржуваних в касаційному порядку судових рішень, у чому саме полягало таке неправильне застосування і яким чином це вплинуло на прийняття зазначеного судового акта.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що Міністерству необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: зазначити передбачені частиною другою статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження судових рішень та обґрунтувати, в чому, на думку скаржника, полягало неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у даній справі.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу Міністерства на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1.   Касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 зі справи № 910/15320/19 залишити без руху.
2.   Надати Міністерству оборони України строк для усунення недоліків касаційної скарги до 14 серпня 2020   року. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О.   Копиленка, 6.
3. Роз`яснити Міністерству оборони України, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                                 І. В. Булгакова