П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1096/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Панкеєва В.А.  
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
15 вересня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року  (ухвалене у м. Житомирі 29.04.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом №3 від 02.12.2018 Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю з метою виплати їм грошової компенсації, в частині відмови йому призначити грошову компенсацію для отримання житлового приміщення;
- зобов`язати відповідача призначати та виплати йому грошову компенсацію для отримання житлового приміщення відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №214 від 28.03.2018.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 позов задоволено. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за приписами постанови Кабінету Міністрів України №214 від 28.03.2018 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей" у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин право на отримання грошової компенсації відповідно до Порядку, затвердженого цією постановою, мають особи з інвалідністю І-ІІ групи внаслідок війни, які перебували на квартирному обліку до 01.01.2018. Разом з цим, позивач перебуває на квартирному обліку з 27.03.2019, а тому не має права на отримання вказаної грошової компенсації відповідно до Порядку.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що вичерпний перелік підстави для відмови у призначенні грошової компенсації для отримання житлового приміщення передбачений пунктом 15 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №214 від 28.03.2018. У даному випадку відсутня будь-яка з підстав, що міститься у вказаному переліку.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2020, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно з рішенням Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 27.03.2019 №32   ОСОБА_1 та членів його сім`ї було поставлено на квартирний облік, в списки осіб, які користуються правом позачергового отримання житла.
20.05.2019 ОСОБА_1  звернувся до управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області із заявою про виділення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення. До заяви додано копії паспорта, посвідчення, довідки про склад сім`ї, ідентифікаційного коду, рішення про квартирний облік у виконкомі сільської ради; довідка Коростенського МБТІ, інформацію з Державного реєстру, копії свідоцтва про одруження та витягу із протоколу ЦВЛК.
24.05.2019 Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації направлено позивачу лист №07/09-12/91-К, яким відмовлено у виплаті грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, оскільки станом на 01.01.2018 позивач не перебував на квартирному обліку, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України №214 від 28.03.2018.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.10.2020 у справі №240/10328/19, яке набрало законної сили 26.11.2019, визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської державної адміністрації стосовно не внесення Комісії з розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, та осіб з інвалідністю подання про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Управління праці та соціального захисту населення Коростенської державної адміністрації внести Комісії з розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, та осіб з інвалідністю подання про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, згідно поданої заяви від 20.05.2019.
Листом від 05.12.2019 №01/6115 Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації за результатом розгляду документів ОСОБА_1 на право отримання грошової компенсації за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам надіслало витяг з протоколу засідання комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю з метою виплати їм грошової компенсації від 02.12.2019 №3.
Зі змісту протоколу засідання комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю з метою виплати їм грошової компенсації від 02.12.2019 №3 встановлено, що право на грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей громадянин ОСОБА_1 не має, оскільки поставлений на квартирний облік 27.03.2019, що суперечить нормам постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 № 214, яка надає право на виплату грошової компенсації тим особам, які перебувають па обліку за місцем їх проживання станом на 1 січня 2018 року. У зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 права на грошову компенсацію за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 № 214 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей", відсутні підстави для розгляду питання щодо визначення розміру та виплати йому грошової компенсації.
Позивач не погоджується із вказаним рішенням, вважає його протиправним, а тому звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, судом не встановлено умови на дотримання умови перебування особи на квартирному обліку з певного періоду. Порядком визначено умову перебування особи на квартирному обліку на момент звернення до комісії з відповідною заявою та необхідними документами. Тому, вказана відповідачем підстава - відсутність факту перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку станом на 01.01.2018 є безпідставною та необґрунтованою жодною нормою чинного законодавства. 
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, але при цьому враховує наступне.
Пунктом 18 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ (Закон №3551-ХІІ) визначено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги, як позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.
Згідно п.7 ч.2 ст.7 Закону №3551-ХІІ до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №214 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей" затверджені:
- Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей (Порядок та умови надання субвенції №214);
- Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей (Порядок виплати грошової компенсації №214).
Відповідно до пункту 1 Порядку виплати грошової компенсації №214 цей Порядок визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I-II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у таких державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов (далі - грошова компенсація) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української РСР (далі - квартирний облік) та на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр).
Згідно пунктів 3 та 4 Порядку виплати грошової компенсації №214 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю I-II групи, визначені пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням в інших державах, які перебувають на квартирному обліку (далі - особи з інвалідністю).
Грошова компенсація членам сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, учасника бойових дій на території інших держав або особам з інвалідністю виплачується у повному обсязі в порядку черговості взяття на квартирний облік і з урахуванням категорії отримувача грошової компенсації для членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, визначених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю - групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у таких державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов.
За приписами пунктів 7, 10-12 Порядку виплати грошової компенсації №214 заява про призначення грошової компенсації подається членом сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, особою з інвалідністю (далі - заявник) або його (її) законним представником чи уповноваженою особою до органу соціального захисту населення за місцем перебування на квартирному обліку (далі - орган соціального захисту населення) особисто.
Орган соціального захисту населення протягом п`яти робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами обстежує матеріально-побутові умови заявника, про що складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики.
Після складення акта обстеження матеріально-побутових умов заявника орган соціального захисту населення не пізніше ніж через три робочі дні (у випадку, визначеному в пункті 22 цього Порядку, - не пізніше ніж через 10 робочих днів) вносить комісії подання про виплату грошової компенсації.
Комісія протягом п`яти робочих днів з дня надходження подання розглядає його по суті та в присутності заявника або його законного представника чи уповноваженої особи приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової компенсації.
Пунктом 15 Порядку виплати грошової компенсації №214 передбачено вичерпний перелік підстав за яких Комісія приймає рішення про відмову в призначенні грошової допомоги заявнику. Зокрема, підпункт 4 вказаного пункту у якості підстави визначає  не перебування заявника на квартирному обліку з урахуванням вимоги, визначеної у пункті 9 цього Порядку.
Згідно пункту 9 Порядку виплати грошової компенсації №214 вимога щодо обов`язкового перебування на квартирному обліку не поширюється на малолітніх і неповнолітніх дітей, які є членами сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла.
Таким чином, Порядком виплати грошової компенсації №214 визначено умовою виплати грошової компенсації перебування особи на квартирному обліку на момент звернення до комісії з відповідною заявою та необхідними документами, водночас не передбачено умови перебування особи на квартирному обліку з певного періоду.
Водночас, не перебування особи на квартирному обліку станом на 01.01.2018 Порядком виплати грошової компенсації №214 безпосередньо не визначено в якості підстави для відмови у виплаті грошової компенсації.
Колегія суддів враховує доводи відповідача про те, що згідно пункту 1 Порядок та умови надання субвенції №214 ці Порядок та умови визначають механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I-II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у таких державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української РСР станом на 1 січня 2018 року.
Тобто, Порядок та умови надання субвенції №214 дійсно передбачає умову щодо перебування особи на квартирному обліку з певного періоду. 
Однак, суд наголошує на тому, що Порядок та умови надання субвенції №214 визначають механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації, у той час як порядок виплати такої компенсації та підстави для відмови у такій виплаті визначає Порядок виплати грошової компенсації №214.
Таким чином, умова щодо перебування особи на квартирному обліку з 01.01.2018 стосується механізму надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації, а її недотримання не може вважатись належною та достатньою підставою для відмови у виплаті грошової компенсації згідно Порядку виплати грошової компенсації №214.
Побічно суд звертає увагу й на те, що Порядок та умови надання субвенції №214 у редакції станом на час прийняття апеляційним судом даної постанови не містить умови щодо перебування особи на квартирному обліку з певного періоду. 
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає протиправною, оформлену  протоколом №3 від 02.12.2018, відмову відповідача у призначенні позивачу грошової компенсації для отримання житлового приміщення з підстави не перебування позивача на квартирному обліку станом на 01.01.2018.
Також апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту права позивача на отримання грошової компенсації для отримання житлового приміщення, порушеного спірним рішенням відповідача, та гарантією того, що вказане право буде відновлено без повторного звернення позивача до суду, є зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області призначати та виплати ОСОБА_1  грошову компенсацію для отримання житлового приміщення відповідно до Порядку виплати грошової компенсації № 214.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Мацький Є.М.