ПОСТАНОВА 
Іменем України

18 серпня 2020 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 390/1247/18
провадження № 22-ц/4809/705/20 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Голованя А. М., Карпенка О. Л.,
секретар судового засідання Кравченко Я. С.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2019 року у складі судді Пасічника Д. І.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
08 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 11 серпня 1990 року відділом ЗАГС міста Броди Львівської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. 
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
З початку 2018 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. 
Позивач вважає, що вони з відповідачем мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю.        
На час звернення до суду ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, а тому просила розірвати шлюб.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2019 року позов задоволено.
Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 , зареєстрований 11 серпня 1990 року відділом ЗАГС міста Броди Львівської області, актовий запис №125.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сім`я фактично розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. Шлюб існує формально, тому відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право розірвати щлюб.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Зазначив, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.
Не враховано, що вони із ОСОБА_1 одружені близько 29 років, вінчалися в церкві.
Відносини з дружиною погіршилися через існування спору між ним та його родичами щодо поділу спадщини після смерті його батька.
Відповідач разом з дітьми тяжко переживає погіршення відносин, докладає зусиль щоб покращити ситуацію в сім`ї. 
Впевнений в тому, що з часом відносини між ними зміняться на краще і відпаде необхідність у розірванні шлюбу.

Відзив на апеляційну скаргу не подано. 

Відповідач в судове засідання до апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 133, 134, 135)
ОСОБА_2 в черговий раз подане клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки він бажає приймати особисту участь у розгляді справи, проте через дію на території України карантину не має можливості з`явитися до апеляційного суду.
Доказів неможливості з`явитися у судове засідання, призначене на 18 серпня 2020 року, відповідачем не надано.
На території України з 22 травня 2020 року дію карантину СОVID-19 послаблено, Україна перебуває на адаптованому карантині, відновлено міжобласне пасажирське перевезення (автобусами, автомобілями), Кіровоградська область не входить до областей з вищим рівнем захворюваності на коронавірус, ОСОБА_2 неодноразово роз`яснювалося право приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції або через представника - адвоката (а.с.113,126), тому, на думку колегії суддів, наявність перешкод для участі відповідача у судовому засіданні не доведена.
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши пояснення позивача, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.
11 серпня 1990 року відділом ЗАГС міста Броди Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дружині присвоєне прізвище ОСОБА_1 , про що складено актовий запис №125 (а.с. 8).
Від шлюбу сторони мають дітей: сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7), та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6).
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2018 року було задоволено клопотання відповідача та надано сторонам строк на примирення строком шість місяців з метою вжиття заходів щодо збереження сім`ї (а.с. 26).
На даний час сімейні стосунки припинено, шлюб існує формально, примирення сторін не відбулося, заходи щодо підтримання шлюбних відносин сторонами не вживаються.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки.
За змістом ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. 
Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Шлюб припиняється в наслідок його розірвання (ст. 104 СК України).
Згідно ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. 
Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. 
Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. 
Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.
Судом вжито усіх заходів щодо примирення подружжя, так було надано строк на примирення, встановлений у шість місяців, проте подружжя протягом встановленого строку не примирилося.
У поданому позові ОСОБА_1 зазначила, що вона не бажає продовжувати подружнє життя з відповідачем, бажає розірвати шлюб.
Позивач не може бути примушена до шлюбу проти її волі.
Суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про задоволення позову і наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам ОСОБА_1 , яке категорично заперечує проти спільного життя подружжя, і не може бути примущена до шлюбу із ОСОБА_2 .
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, щодо наявності обставин, за яких можливо зберегти даний шлюб без порушення прав та інтересів позивача, не грунтуються на доказах, не дають підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбі можуть бути порушені права повнолітніх дітей сторін.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Виходячи з вищевикладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим.
Наведені в апеляційній скарзі доводи, які зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення, та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, колегією суддів відхиляються, оскільки судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.
Оскаржене судове рішення залишене без змін, апеляційна скарга - без задоволення, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                         С. М. Єгорова

Судді                                                                А. М. Головань

                                                                       О. Л. Карпенко