КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2020 року  місто Київ.
Справа 756/4966/18
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5706/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                Желепи О.В.,
суддів:                                      Кулікової С.В., Олійника В.І.
секретар судового засідання      Гордійчук Ж.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року (у складі судді Луценко О.М., інформація щодо дати складання повного тексту відсутня)
в справі за позовом ПАТ « Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за проживання у гуртожитку,-
 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за проживання у гуртожитку.
Позовні вимоги обґрунтовувала наступним. Позивач є власником гуртожитку загальною площею 3002,4 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 . В кімнаті № НОМЕР_3 (площею 18,0 кв.м)  гуртожитку проживає відповідач ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач є споживачем житлово-комунальних послуг та на підставі договорів з виробниками/виконавцями комунальних послуг, забезпечує експлуатацію гуртожитку. Відповідач у безпосередніх договірних відносинах з виконавцями житлово-комунальних послуг не перебуває, а тому повинна сплачувати тарифи за проживання в гуртожитку, встановлені банком. Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» від 21.02.2017 № 70-р встановлені тарифи на проживання у гуртожитку, зокрема, для інших категорій мешканців за кімнату площею 18,0 кв.м тариф складає 2500,00 грн. Оскільки ОСОБА_2 не працює у банку, то з урахуванням цього розпорядження повинна щомісячно сплачувати за проживання в гуртожитку 2500,00 грн. Однак, починаючи з 01.03.2017 відповідач порушує свої зобов`язання, за проживання в гуртожитку не платить, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка за період з 01.03.2017 по 01.03.2018 становить 30 000,00 грн. У добровільному порядку відповідач борг не повернула, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість  за проживання в гуртожитку, а також на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 4201,64грн., а всього 34201,64 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат.
Також 28.02.2019 представником позивача подано заяву про зміну предмету позову щодо ОСОБА_2 , в якій вона також просила стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у сумі 30 000,00 грн. за утримання гуртожитку, а також на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 4201,64грн., а всього 34201,64 грн.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року задоволено позовні вимоги у повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , гуртожиток на користь ПАТ « Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк»( код ЄДРПОУ00039002) суму заборгованості за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території в розмірі 30 000,00 гривень та інфляційне збільшення боргу в розмірі 4201,64грн., а всього 34 201,64грн. та судовий збір в розмірі 1762,00гривень.
Не погоджуючись з рішенням, 10.02.2020 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову. 
В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, не повним з` ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.
Зазначає, що порушення норм процесуального права полягало в тому, що всупереч вимог ст. 263 ЦПК України суд належним чином не обґрунтував своє рішення. Тобто, стягнення судом заявленої позивачем суми заборгованості, за відсутності відповідних показників (складових), які включені до неї, без обґрунтування такого рішення та подання належних доказів щодо відповідності зазначених вимог положенням законодавства України у сфері житлово-комунальних послуг, є неправомірним.
Вказує, що вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період спірних правовідносин позивачем взагалі окремо не визначено, не нараховано та до відповідача належним чином не доведено.
Звертає увагу, що оплата за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території не є оплатою за проживання в гуртожитку, визначеною розпорядженням Голови Правління банку «Щодо встановлення тарифів на проживання в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» від 21.02.2017 № 70-р, яким позивач обґрунтовує свій позов.
За таких обставин, копії низки організаційно-розпорядчих документів банку, договорів про надання послуг та виконання робіт та інших документів, наданих до суду позивачем, не доводять правомірності його вимог та не мають прямого відношення до справи, а інших достовірних і достатніх доказів усупереч вимог статті 81 ЦПК України ним надано не було.
Водночас, витрати по окремих вищевказаних договорах про надання послуг та виконання робіт здійснено не в той період, коли банком були сплачені кошти, які позивач просить стягнути з ОСОБА_2 . Крім того, в ряді цих договорів гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 , взагалі не значиться.
У відзиві на апеляційну скаргу представник банку просить долучити до матеріалів справи преюдиційне рішення Київського апеляційного суду від 09.12.2019 по справі №756/4951/18, 756/4963/18 та ухвалу Верховного суду від 16.01.2020, рішення Київського апеляційного суду від 26.02.2020 по справі №756/4957/18, які набрали законної сили та залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 без задоволення, а рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року - без змін.
В судовому засіданні апеляційного суду відповідач та її представник доводи скарги підтримали. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що визнає суму заборгованості в розмірі, встановленому для оплати вартості гуртожитку працівниками банку, оскільки вона теж була працівником банку і її звільнення відбулося з ініціативи власника через ліквідацію банку, що не залежало від її волі. 
Представник позивача проти доводів скарги заперечувала, наполягала на тому, що відповідач зобов`язана оплачувати утримання гуртожитку за тарифами встановленими розпорядженням банку з розрахунку 2500 грн. на місяць, так як не перебуває з банком в трудових відносинах.
Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення відповідача, представників сторін, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
ПАТ «Промінвестбанк» є власником об`єкту житлової нерухомості - гуртожитку загальною площею 3002,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» №758-р від 18.08.2015 затверджено Правила внутрішнього розпорядку в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк», які передбачали право банку в односторонньому порядку змінювати, зокрема, вартість проживання, комунальних послуг в залежності від цінової політики в державі, вартості енергоносіїв тощо (пункт 4.2 Правил) .
Відповідно до загальних положень цих Правил, вони є обов`язковими для всіх категорій мешканців гуртожитку, мешканці зобов`язані знати та дотримуватися цих Правил.
Пунктом 2.2 Правил встановлено, що особа, якій надається місце в гуртожитку, зобов`язана, зокрема, ознайомитись з Правилами, з Інструкцією про заходи пожежної безпеки та з Інструкцією  по організації пропускного і внутрішньооб`єктового режиму в гуртожитку. Ознайомлення з цими документами проводиться під розпис.
Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» «Щодо встановлення тарифів на проживання в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» від 21.02.2017 № 70-р з метою збільшення доходів та впорядкування щомісячної вартості категорій мешканців гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено з 01.03.2017 тарифи на проживання в гуртожитку в залежності від категорії мешканців та займаної ними площі, зокрема, при площі кімнати 13,2 кв.м інші категорії (не працівники банку та не студенти) сплачують плату за проживання у розмірі 2000 грн., а при площі кімнати 18,0 кв.м - 2500,00 грн.
Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» №80-р від 03.03.2017 затверджено нові Правила внутрішнього розпорядку в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк».
Так, пунктом 4.2 цих Правил визначено обов`язок мешканця гуртожитку проводити оплату за проживання у гуртожитку на рахунок Банку. Банк має право в односторонньому порядку змінювати вартість проживання, комунальних послуг в залежності від цінової політики в державі, вартості енергоносіїв тощо.
Пункт 2.2 цих Правил також є ідентичним, викладеному у Правилах, затверджених Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» №758-р від 18.08.2015.
Банк не являється  суб`єктом, що надає послуги, та суб`єктом, що спеціалізується на виконанні окремих послуг, банк є споживачем житлово-комунальних послуг, а тому на підставі ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання послуг проводиться споживачам відповідно до умов укладених позивачем договорів.
Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг ґрунтується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг (ст.4 цього Закону).
Відповідно до ст.13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (центральне постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів. Освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд ( заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Положенням про гуртожитки, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 квітня 2015 року № 84, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3 липня 2015 року за № 778/27223 визначено, що гуртожитки за своїм призначенням поділяються на два види: для проживання окремих осіб ( жилі приміщення перебувають у користуванні кількох осіб, які не перебувають між собою в сімейних відносинах); для проживання сімей (жилі приміщення, що складаються з однієї чи кількох кімнат, перебувають у відособленому користуванні однієї сім`ї).
Згідно з п.4 розділу IIIцього Положення особи, які проживають в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.
Відповідно до п.7 розділу IIIПоложення особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженим власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, яка проживає в гуртожитку.
Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги.
За таких умов мешканці гуртожитку оплачують вартість комунальних послуг, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також інші послуги, якщо вони надаються за згодою мешканців гуртожитку та оплачуються на договірних засадах.
Пунктом 5 частини 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживачів оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Судом установлено, що відповідач проживаєта займає кімнату в гуртожитку жилою площею 18,00 кв.м.
Відповідач є споживачами  житлово-комунальних послуг, які їй надаються на підставі укладених ПАТ «Промінвестбанк» договорів.
Отже, враховуючи те, що відповідач  фактично користувалася житлово-комунальними послугами,  проти чого не заперечувала остання в судовому засіданні, вона зобов`язана нести витрати по оплаті спожитих послуг.
Зважаючи на те, що витрати по оплаті за  надані та спожиті послуги в 2017 році поніс власник будівлі, позивач має право вимагати  у мешканцівгуртожитку відшкодувати  понесені ним витрати у разі їх доведеності.
Так, позивачем до суду надані: договір № 205009/14 про надання послуг по збиранню, вивезенню та захороненню твердих побутових відходів від 1 квітня 2011 року, укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та ПАТ «Київспецтранс» (т.1 а.с.8-10), договір про умови поставки газу балансоутримувачам  № 3.3.1595 від 18 березня 2015 року, укладеного між ДП «КиївГазЕнерджи», ПАТ «Київгаз» та ПАТ «Промінвестбанк» (т.1 а.с.19-20), договір № 3412083 на постачання електричної енергії від 18 серпня 2015 року (т.1 а.с.12), договір № 58/1198-10 про співпрацю виконавця послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та водовідведення (з використанням  внутрішньо будинкових мереж) з Балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та приймання стічних вод (з використанням внутрішньо будинкових мереж) (т.1 а.с.21-24),   договір  про надання клінінгових послуг № 09-1014/12-4 від 28 липня 2016 року, договір № 9-79/10 від 1 січня 2017 року, укладені між ПАТ Промінвестбанк» та ТОВ «Асканія -Сервіс Клінінг», договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 240023 від 21 жовтня 2003 року .
Постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2019 року у справі №756/4951/18, 756/4963/18; провадження №22-ц/824/10546/2019 по аналогічній справі (за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) встановлено наступне. 
Згідно таблиці про адміністративно-господарські витрати за 2017 рік позивач поніс витрати на  утримання основних засобів, в тому числі , на капітальний та  поточний ремонт 12631 грн., технічне обслуговування, в тому числі  технічне обслуговування будівлі,  послуги клінінгової компанії, технічне обслуговування гуртожитку (ОТІС) в сумі  128396 грн., а всього 141027 грн. а також на  інші експлуатаційні та господарські витрати, в тому числі комунальні послуги: електроенергія, теплоенергія (опалення приміщень), водопровідна (холодна) вода, вивіз сміття, очистка стічних вод, дезінсекція, дератизація, витрати за використаний газ, витрати на прибирання  прибудинкової території, в загальній сумі 1348201 грн. (т.5 а.с.164).
Крім того, з листа ПАТ Промінвестбанк»  від 18 лютого 2019 року  вбачається, що  на підставі договору № 09-1014/12-4 від 28 липня 2016 року ТОВ «Асканія Сервіс Клінінг» надає будівлям ПАТ «Промінвестбанк» послуги з прибирання приміщень та прибудинкової території, а на підставі договору № 09-79/10 від 1 січня 2017 року - послуги з дезінсекції та дератизації приміщень В перелік будівель, які обслуговує клінінгова компанія  входить і гуртожиток Банку за адресою: АДРЕСА_1 «в» Оплату послуг згідно з договорами банк проводить щомісячно. Загальні витрати банку ТОВ Асканія-Сервіс Клінінг за послуги склали в 2017 році: 14221 грн. щомісячно ( 8974 грн. - за прибирання приміщень, 4514 грн. за прибирання прибудинкової території) (т.5 а.с.194).
Отже доведеними  є витрати, які поніс позивач в 2017 році  на оплату житлово-комунальних послуг  та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що надавалися саме  мешканцям будинку гуртожитку по АДРЕСА_1 : за березень 2017 року - 174227 грн., за квітень 2017 року 140913 грн., за травень 2017 року - 79803 грн., за червень 2017 року - 61263 грн., за липень 2017 року - 79309 грн., за серпень 20117 року - 56470 грн., за вересень 2017 року - 72359 грн., за жовтень 2017 року - 80808 грн., за листопад 2017 року 158529 грн., за грудень 2017 року 175506 грн.
В 2017 році  власник розраховував плату за житлово-комунальні послуги, виходячи  із житлової площі квартир, які займають відповідачі, та витрат на обслуговування 1  кв.м. жилої площі гуртожитку.
Зважаючи на розмір доведених позивачем витрат на оплату житлово - комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території  за період з 1 березня 2017 року по 31 грудня 2017 року , плата за 1 кв.м. складає: у березні  101 грн.64 коп. (174227 грн. : 1714,2 кв.м. жилої площі); у квітні 2017 року - 82 грн.70 коп., у травні 2017 року - 46 грн.55 коп., у червні 2017 року - 35 грн.74 коп., у липні 2017 року - 46 грн.27 коп. у серпні 2017 року 32 грн.94 коп., у вересні 2017 року -42 грн.21 коп., у жовтні 2017 року - 47 грн.14 коп., у листопаді 2017 року 92 грн.48 коп., у грудні 2017 року - 102 грн.38 коп.
Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином апеляційний суд встановив, що доведеними витратами, відповідно до площі кімнативідповідача18 кв. м. у 2017 році є:
За березень 2017 року : 101,64 *18=1829,52 грн.;
За квітень 2017 року: 82,70*18=1488,60 грн.;
За травень 2017 року: 46,55*18=837,90 грн.;
За червень 2017 року: 35,74*18=643,32 грн.;
За липень 2017 року: 46,27*18=832,86 грн.;
За серпень 2017 року: 32,94*18=592,92 грн.;
За вересень 2017 року: 42,21*18=759,78 грн.;
За жовтень 2017 року: 47,14*18=848,52 грн.;
За листопад 2017 року: 92,48*18=1664,64 грн.;
За грудень 2017 року: 102,38*18=1842,84 грн.
 Разом 11340 грн. 90 коп. 
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що за спірний період відповідачем було сплачено 3600 грн. (а.с. 100-101 том 1) по 300 грн. за один місяць. Таким чином заборгованість відповідача складає 7740 грн. 90 коп.
Апеляційний суд також враховує, що відповідач в апеляційному суді визнала, що вона повинна вносити за гуртожиток плату в тому розмірі, який сплачують працівники банку, що перебувають в трудових відносинах. 
Задовольняючи позовні вимоги,районний  суд виходив з того, що витрати на житлово-комунальні-послуги та за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за 2017 рік 2018 рік є доведеними. Колегія суддів з таким винсовком не погоджується так як належних та допустимих доказів на підтвердження витрат власника на утримання персоналу, а також амортизації будівель та майна позивачем суду не надано. Крім того, амортизація будівель і майна не є житлово-комунальними послугами в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, та зважаючи на обґрунтування позовних вимог, викладених в заяві про зміну предмета позову, розпорядження  голови правління про встановлення плати за проживання в гуртожитку не підтверджують фактичних витрат позивача, понесених у 2017- 2018 роках.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених витрат на оплату в 2018 році вартості житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з відповідачів за період з січня по лютий2018 року задоволенню не підлягають.
Сама по собі відсутність затверджених тарифів на утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1  , за доведеності  укладення власником договорів на виконання таких робіт,  оплати вартості цих робіт власником, не може бути підставою для відмови у стягненні плати за отримані послуги. Ціни та тарифи на теплову енергію, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води,  централізованого постачання холодної води, водовідведення ( з використанням внутрішньо будинкових систем), ціни на газ встановлюються для виробників/виконавців цих послуг. Будь-яких обґрунтувань та доказів на підтвердження того, що теплову енергію, газ, та інші житлово-комунальні послуги позивач придбавав не за затвердженими  відповідними органами тарифами та цінами, відповідачами не надано, а судом не встановлено.
Колегія суддів не може прийняти доводи позивача про те, що плату за гуртожиток позивач повинна вносити в сумі 2500 грн. на місяць, відповідно до розпорядження банку, як працівник, що не перебуває в трудових відносинах, оскільки позивач поселилась до гуртожитку як працівник банку, та була звільнена з роботи у зв`язку з ліквідацією позивача, не з власної волі, а тому за нею збереглося право на житло в спірному гуртожитку.
За таких обставин нарахування позивачу боргу за розпорядженням  в сумі 2500 грн. на місяць, що втричі перевищує тариф для працівників, які проживають і займають таку само житлову площу, не відповідає загальним засадам цивільного судочинства, передбачених п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України:  справедливості, добросовісності та розумності.
Враховуючи, що представник позивача змінила предмет позову, та просила стягнути суд саме витрати на утримання гуртожитку, то з відповідача можуть бути стягнуті тільки доведені витрати на утримання тієї житлової площі, яку вона займає, а не визначена на власний розсуд позивачем сума тарифу, на оплату, якого відповідач своєї згоди не надавала, а позивач не довів обґрунтованість такого тарифу з урахуванням понесених витрат за спірний період.
При цьому колегія не приймає доводи представника відповідача, що позивач заявив вимоги лише щодо стягнення витрат на утримання будинку та прибудинкової території гуртожитку, без врахування комунальних послуг, які оплачені позивачем за спожиту електроенергію, газ воду та інші , оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом вирішувався спір щодо стягнення усіх витрат які поніс позивач за спірний період, як на оплату вартості утримання будинку та прибудинкової території так і на оплату комунальних послуг, інших витрат пов`язаних з функціонуванням гуртожитку, проте  позивач довів лише частину таких витрат, що і стало підставою для часткового задоволення позову. 
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором абозаконом.
 На підставі вказаної норми з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі  1587 грн.73 коп., які обраховані апеляційним судом за спірний період, виходячи з доведеного розміру боргу 7740 грн. 90 коп.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав доведеними.
Згідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Враховуючи викладене, а також те, що вирішуючи спір, суд вважав доведеними ті обставини справи, які в дійсності не були підтверджені належними доказами,  колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, про стягнення заборгованості за послуги з утримання гуртожитку в розмірі 7740 грн. 90 коп. та інфляційне збільшення боргу в розмірі 1587,73 грн., а всього 9328,63 грн.
Враховуючи, що апеляційним судом позов задоволеночастково,  з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1929,39 грн.- пропорційно до задоволених вимог.
Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України
Керуючись ст.ст.259, 367-368, 374,376, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року скасувати, постановити нове.
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства  «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - задовольнити частково.
Стягнути  з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» (код ЄДРПОУ 00039002) суму заборгованості за  утримання гуртожитку в розмірі 7740 грн. 90 коп. та інфляційне збільшення боргу в розмірі 1587,73 грн., а всього 9328,63 грн. та судовий збір в розмірі 1929,39 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 04 вересня 2020 року.
Головуючий                                         
Судді