КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6192/2020                                   
                                                            
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
           13 серпня 2020 року                                                               м. Київ
                                                                                                            Справа № 760/12439/18
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого   судді-доповідача                            Ящук Т.І., 
суддів                                                                        Немировської О.В.,  Чобіток А.О.,  
за участю секретаря  судового засідання              Кравченко Н.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року про роз`яснення рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року, постановлену у складі судді Шереметьєвої Л.А., 
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Печерський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,
встановив:
 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року роз`яснено рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року, а саме: під внесенням змін до актового запису про народження дитини №683 від 25 березня 2014 року, складеного Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до рішення суду, мається на увазі як зазначення інформації про батька дитини відповідно до рішення суду, так і виключення з нього інформації про особу, зазначену батьком.
Не погоджуючись з ухвалою,  відповідач  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви про роз`яснення рішення, посилаючись на те, що суд, задовольняючи заяву, вийшов за межі заявлених позовних вимог, оскільки  вимога про виключення відомостей актового запису про народження дитини є окремою вимогою, яка не подавалась позивачем при зверненні до суду. Тому оскільки позивач не просив суд виключити відомості про батька ОСОБА_1 з актового запису про народження дитини, то позивач мав би звернутися до суду з новим позовом, а не з заявою про роз`яснення судового рішення. Також, позивач має право звернутися до органів РАЦУ з приводу оскарження їхніх дій, якщо вони неправомірно не виконують рішення суду.  Таким чином, суд фактично прийняв додаткове рішення про виключення ОСОБА_1 з інформації про особу, зазначену батьком дитини, про що позивач суд не просив.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2   просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на те що суд в оскаржуваній ухвалі не змінював рішення, а роз`яснив, що мається на увазі  під внесенням змін до актового запису про народження дитини.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати. 
Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили ухвалу суду залишити без змін. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку,  тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372  ЦПК України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши поясненнґ учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
 
Звертаючись до суду з заявою про роз`яснення рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року, позивач ОСОБА_2 просив:
- зазначити, що під поняттям внести зміни в актовий запис до актового запису № 683 від 25 березня 2014 року про народження дитини, складеного Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, та зазначення в графі «батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відомостях про прізвище, ім`я, по-батькові дитини зазначити « ОСОБА_6 » мається на увазі: виключити з актового запису № 683 від 25 березня 2014 року про народження дитини, складеного Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві відомості про ОСОБА_1 як про батька з графи «батько», натомість зазначити в графі «батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з графи «прізвище, ім`я, по-батькові дитини» виключити « ОСОБА_7 », натомість в графі «прізвище, ім`я, по-батькові дитини» зазначити « ОСОБА_6 ».
Заява обґрунтована тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року, задоволено позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , 3-я особа: Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у місті Києві про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.
13 грудня 2019 року позивач звернувся до Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у місті Києві із заявою про внесення змін до актового запису про народження дитини.
14 грудня 2019 року Печерський районний у м. Києві відділ РАЦС ГТУЮ у м. Києві надав відповідь про те, що не можуть внести вказані зміни до актового запису, оскільки в рішенні суду не зазначено, що відомості про ОСОБА_1 з актового запису про народження дитини підлягають виключенню, і їм незрозуміло, чи під поняттям «внести зміни» мається на увазі  «виключити попередній запис і внести новий».
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції враховуючи предмет спору сторін, відсутність кровного споріднення між відповідачем та дитиною, та відсутність підстав вважати права відповідача порушеними, з урахуванням принципів цивільного судочинства, визначених ст.2 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення заяви та роз`яснення ухваленого судового рішення.
Роз`яснюючи рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року, суд першої інстанції посилався на те, що звертаючись до суду з позовом позивач не просив виключити відомості про відповідача, як батька дитини, з актового запису про її народження. Представник позивача зазначила, що при зверненні до суду та підготовці документів виходила з того, що позовна вимога про внесення змін до актового запису про народження дитини та зазначення в ньому позивача, як батька, автоматично тягне за собою виключення відомостей про відповідача, як батька дитини. Уже сама по собі вимога, з її точки зору, про внесення саме змін до актового запису, свідчить про це, оскільки спору з відділом РАЦС не було і заходи примусового виконання в ньому відсутні. 
Вважає, що уже саме по собі формулювання позовної вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини з таким предметом спору має на увазі включення одних відомостей, в даному випадку про батька дитини, та виключення інших відомостей - про особу, записану батьком. Оскільки спір з приводу виконання рішення суду з органом РАЦС відсутній, оскаржувати дії РАЦС вони не можуть.
Посилаючись на вищевикладене, суд дійшов висновку про роз`яснення рішення, а саме: під внесенням змін до актового запису про народження дитини №683 від 25 березня 2014 року, складеного Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до рішення суду, мається на увазі як зазначення інформації про батька дитини відповідно до рішення суду, так і виключення з нього інформації про особу, зазначену батьком.
З таким висновком суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.
 
Згідно з ч.1, 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
З пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що відповідно до статті 221 ЦПК (в редакції 2004 року) (аналогічні положення, крім неможливості роз`яснення ухвали суду, містяться і в ст. 271 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року) роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Відповідно до ухвали Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 667/7960/14-ц, зі змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.  При цьому Касаційний цивільний суд вказав, що тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року був задоволений позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , 3-я особа: Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у місті Києві про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.
Визнано ОСОБА_2 батьком дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_3 .
Внесено зміни до актового запису № 683 від 25 березня 2014 року про народження дитини, складеного Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у місті Києві, вказано в графі «батько»- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відомостях про прізвище, ім`я, по батькові дитини зазначено « ОСОБА_6 ».
Постановою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва залишено без змін.
Листом Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 11/17.8-52 від 14 грудня 2019 року на заяву позивача про виконання рішення суду було повідомлено, що рішенням суду не врегульовано питання про виключення відомостей про ОСОБА_1 , як батька дитини, з актового запису про її народження, а тому рекомендовано звернутися з цього приводу до суду за роз`ясненнями.
З рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року вбачається, що виклад його резолютивної частини є чітким та зрозумілим.
Отже, із поданої заяви про роз`яснення рішення не вбачається, що зміст резолютивної частини рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року є незрозумілим та позбавляє можливості його виконання, фактично у заяві поставлено питання про внесення до рішення суду нових даних, тобто ухвалення додаткового рішення (ст. 270 ЦПК України), що суперечить ст. 271 ЦПК України, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви про роз`яснення рішення, адже передбачені законом підстави для її задоволення відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, у разі, якщо суд, вирішивши у рішенні питання про право, не зазначив дії, що треба виконати,  то  суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376  ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене,  оскаржувана ухвала  не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому  підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2  про роз`яснення рішення суду.
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374 - 376, 381-384, 390  ЦПК  України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року - скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення суду  - відмовити.   
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

                Суддя  - доповідач:                                                                   Ящук Т.І. 
 
                        Судді:                                                                      Немировська О.В.
                                                                                                         
                                                                                                         Чобіток А.О.