Ухвала
20 липня 2020 року
м. Київ
справа № 129/2149/14-ц
провадження № 61-9958ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:                                                 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» на постанову Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасюка Михайла Вікторовича 
про встановлення фактів, визнання договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі недійсним, відновлення становища, 
яке існувало до порушення права,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2020 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи відмовлено через його безпідставність.
Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» (далі - ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля») задоволено.
Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу 
Тарасюка М. В. про встановлення фактів, визнання договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення права залишено без розгляду.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. 
Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 лютого 
2020 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду 
до суду першої інстанції.
03 липня 2020 року до Верховного Суду ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2020 року і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення про скасування ухвали суду першої інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи. 
Згідно частини першої статті 394 ЦПК питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що залишаючи позовну заяву  ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та її представники, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, повторно не з`явились у судові засідання, призначені                                 на 19 листопада 2019 року та 25 лютого 2020 року. Підготовче засідання, призначене на 19 листопада 2019 року було відкладене на 30 січня                   2020 року, а 30 січня 2020 року - на 25 лютого 2020 року. При цьому матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача та її представників про призначення підготовчого засідання на 30 січня                   2020 року. 
Суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції, відновивши 
16 січня 2017 року провадження у справі, неодноразово призначав справу до судового розгляду, 10 разів оголошував перерву з різних підстав та через рік і вісім місяців з дня відновлення провадження у справі - 02 жовтня 
2018 року постановив ухвалу про призначення справи до розгляду 
в підготовчому засіданні і без призначення справи до судового розгляду, тобто на стадії підготовчого провадження, через п`ять років і шість місяців з дня відкриття провадження у справі, постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду. При цьому суд першої інстанції залишив поза увагою клопотання  ОСОБА_1 від 17 лютого 2015 року про розгляд справи без її участі.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або 
не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення 
не перешкоджає розгляду справи.
Частиною першою статті 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що позивача та її представників 
не було належним повідомлено судом першої інстанції про призначення підготовчого засідання на 30 січня 2020 року та не розглянуто клопотання позивача ОСОБА_1 від 17 лютого 2015 року про розгляд справи без її участі, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої             статті 257 ЦПК України. При цьому взято до уваги, що справа перебувала у провадженні місцевого суду з 2014 року, а залишення позову                            ОСОБА_1 про встановлення фактів, визнання договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення права без розгляду порушуватиме її право на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи судом.
Судом апеляційної інстанції при ухвалення судового рішення враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 та від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/1527/17.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права 
є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування 
чи тлумачення.  
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків апеляційного суду. 
Правильність застосування судом апеляційної інстанції при вирішенні процесуального питання і винесенні постанови, якою розгляд справи не закінчено, норм процесуального права не викликає розумних сумнівів. 
Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги 
ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» та змісту постанови суду апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на постанову Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2020 року є необґрунтованою.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» на постанову Вінницького апеляційного суду від 03 червня 
2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасюка Михайла Вікторовича про встановлення фактів, визнання договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення права - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович