П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/1812/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Михайлов О.О.  
Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
16 вересня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року  (проголошено в м. Хмельницький 20.05.20) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за участю третьої особи: ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина.

          Короткий зміст позовних вимог.

          В березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за участю третьої особи: ОСОБА_2 , в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Цілімецької О.Б. від 02 березня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 1700 грн. штрафу; витребувати у відповідача матеріали виконавчого провадження, на підставі яких ця постанова державного виконавця була прийнята.

          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

          Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

          Не погодившись із судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

          Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

          Відповідач звернувся до суду з відзивом на апеляційну скаргу, в яких заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

          Рух справи у суді апеляційної інстанції.

          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
          Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року розгляд справи продовжено в порядку письмового провадження.

          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

          Так, судом першої інстанції встановлено, що на виконанні першого відділу Державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №686/14512/17, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 20 грудня 2018 року про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 . Визначено ОСОБА_2 порядок участі у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_3 шляхом встановлення наступного графіку спілкування:
кожний другий та четвертий тиждень місяця з 18 години п`ятниці після шкільного закладу до 18 години неділі з наступним поверненням батьком дитини за місцем проживання матері та дитини з урахуванням стану здоров`я дитини; у першу половину осінніх, зимових, весняних та літніх канікул для забезпечення оздоровлення і відпочинку дитини, в літній канікулярний період за погодженням з матір`ю дитини; парні календарні роки у день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 , день народження батька ІНФОРМАЦІЯ_2 , Новий Рік, Різдво Христове та Великдень (за православним обрядом) з 10 до 19 години за місцем проживання батька, у громадських місцях, закладах дозвілля та відпочинку м. Хмельницького, не порушуючи при цьому відвідування ОСОБА_4 шкільних занять; відвідування дитини під час того, коли вона хворіє за місцем її перебування.
          Державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Цілімецькою О.Б. 02.03.2020 за невиконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду №686/14512/17-ц щодо зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною та порядку участі у вихованні - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з графіком встановленим судом накладено на боржника - ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 1700 грн.
          Вважаючи постанову першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 02.03.2020 року про накладення на ОСОБА_1 1700,00 грн. штрафу протиправною, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Мотивувальна частина.

          Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

          Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).
          Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
          Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
          Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина 1 статті 5 Закону №1404-VIII).
          Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
          Згідно з пунктами 1, 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
          Відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
          У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
          Відповідно до статті 64-1 Закону №1404-VIII виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.
          Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.
          У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.
          Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
          З аналізу вищевказаних правових норм можна зробити висновок, що підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
          Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що оскаржувану постанову про накладення на ОСОБА_1 1700,00 грн. штрафу винесена державним виконавцем на підставі складеного акту від 28 лютого 2020 року.
          Під час судового розгляду справи позивач не надала суду доказів щодо виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/14512/17-ц, та не спростувала зазначені в актах від 28 лютого 2020 року невиконання рішення, та щодо надання дитини ОСОБА_2 та допуску його до дитини.
          Доводи позивача про хворобу дитина та не бажання спілкуватися із батьком, як на поважні підстави щодо невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/14512/17-ц, суд вважає необґрунтованими.
          Відповідно до      ст.141 Сімейного кодексу України      мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою       ст.157 цього Кодексу.
          Відповідно до частин 1,2,3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.
          Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
          Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
          За змістом ст.64-1 Закону №1404-VIII виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням суду.
          Таким чином, Закон №1404-VIII покладає на позивача обов`язок щодо забезпечення побачення ОСОБА_2 з дитиною.
          На підтвердження відомостей, про те, що в період з 28 лютого 2020 року по 20 березня 2020 року малолітній син ОСОБА_3 хворів, позивач не надала жодних доказів.
          Крім того, колегія суддів враховує, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/14512/17-ц передбачено право стягувача на відвідування дитини під час хвороби за місцем її перебування.
          
          Висновки суду за результатами розгляду справи.

          Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
          Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.