ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2214/20 Справа № 205/9404/13-ц 	  	Головуючий у першій інстанції: Залімська Н.В. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Надра” до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, – 

ВСТАНОВИЛА:

31 жовтня 2013 року ПАТ КБ “Надра” звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 15 лютого 2008 року між ним та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 45174,70 доларів США з виплатою процентної ставки 12,89 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту – 12 лютого 2028 року, а ОСОБА_2 зобов`язалася повернути кошти у строк та на умовах, передбачених договором. 30 січня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Позичальник свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 04 жовтня 2013 року склав 597743,32 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту - 44779,86 доларів США, що за курсом НБУ становить 357925,42 грн.; відсотки у розмірі 23135,41 доларів США, що за курсом НБУ становить 184921,33 грн.; пеня в розмірі 2350,61 доларів США, що за курсом НБУ становить 18788,43 грн.; штраф у розмірі 4517,47 доларів США, що за курсом НБУ становить 36108,14 грн. Тому позивач просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів вказану заборгованість та стягнути з відповідачів судовий збір в сумі 3441,00 грн. 
Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2013 року, з врахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 16 грудня 2019 року, позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №768957/ФЛ від 15 лютого 2008 року в сумі 597743,32 грн., яка складається з основного боргу в розмірі 44779,86 доларів США, що за курсом НБУ становить 357925,42 грн.; відсотків у розмірі 23135,41 доларів США, що за курсом НБУ становить 184921,33 грн.; пені в розмірі 2350,61 доларів США, що за курсом НБУ становить 18788,43 грн.; штрафів у розмірі 4517,47 доларів США, що за курсом НБУ становить 36108,14 грн. Стягнуто рівними частками з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» судовий збір у розмірі 3441,00 грн. (а.с. 46-48, 88). 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, письмовою розпискою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 від 23.03.2020 року (а.с. 124) та рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки ПАТ КБ «Надра», яке долучене до матеріалів справи. У зв`язку з відсутністю ОСОБА_2 за відомою суду адресою, сповіщення вказаного відповідача здійснено шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними в справі доказами, що 15 лютого 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №768957/ФЛ, згідно умов якого позивач надав ОСОБА_2 кредит в сумі 45174,70 доларів США на придбання квартири АДРЕСА_1 , витрат позичальника, пов`язаних з оформленням кредиту та на оплату комісії за розрахунки за договором, з виплатою процентної ставки 12,89 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту – 12 лютого 2028 року (а.с. 11-14). 
Відповідно до п. 1.5 вказаного вище договору, комісія за розрахунки за цим договором складає 1,80% від суми виданих коштів, зазначених в п. 1.2 за винятком суми виданої на оплату цієї комісії. 
Згідно п. 5.2 кредитного договору №768957/ФЛ від 15.02.2008 року, у випадку прострочення виконання зобов`язань позичальником зі сплати кредиту, нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строки, визначені даним договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. 
У разі порушення позичальником вимог п. 4.3 (обов`язки позичальника), позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, зазначеної у п. 1.1 цього договору за кожен випадок (п. 5.3 кредитного договору №768957/ФЛ від 15.02.2008 року). 
У пункті 7.3 зазначеного вище кредитного договору сторони дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років. 
ОСОБА_2 отримала 15 лютого 2008 року кредитні кошти в розмірі 44375,93 дол. США, з відрахуванням комісії, що передбачена п. 1.5 кредитного договору (1,80% від суми виданих коштів), що підтверджується копією заяви на видачу готівки №NL-1 від 15.02.2008 року (а.с. 10). 
Колегія звертає увагу, що апеляційна скарга не містять доводів щодо непогодження з відрахуванням банком суми комісії на підставі п. 1.5 кредитного договору. 
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором №768957/ФЛ від 15.02.2008 року, станом на 04.10.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 597743,32 грн., яка складається з основного боргу в розмірі 44779,86 доларів США, що за курсом НБУ становить 357925,42 грн.; відсотків у розмірі 23135,41 доларів США, що за курсом НБУ становить 184921,33 грн.; пені в розмірі 2350,61 доларів США, що за курсом НБУ становить 18788,43 грн.
Розмір зазначеної вище заборгованості підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості, які викладені у зручній табличній формі та є арифметично правильними (а.с. 24-28). 
Крім того, банком нараховано штраф у розмірі 4517,47 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює 36108,14 грн., що становить 10% від суми кредиту, зазначеної у п. 1.1 цього договору (45174,70 дол. США) (а.с. 29). 
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. 
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. 
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, встановивши факт укладення кредитного договору №768957/ФЛ від 15.02.2008 року та отримання позичальником ОСОБА_2 кредитних коштів; враховуючи неналежне виконання вказаним відповідачем умов погашення кредитної заборгованості, – колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з  ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ “Надра” заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 67915,27 дол. США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 44779,86 дол. США, заборгованості по відсоткам в розмірі 23135,41 дол. США та пені у розмірі 2350,61 дол. США. 
Наявність вказаної вище заборгованості підтверджується представленими банком розрахунками заборгованості, які є арифметично правильним та відповідають умовам кредитного договору (а.с. 24-28). 
Колегія наголошує, що апеляційна скарга не містять доводів щодо непогодження з відрахуванням банком суми комісії на підставі п. 1.5 кредитного договору; відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, судом апеляційної інстанції справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Разом з цим, в задоволенні вимоги банку про стягнення з ОСОБА_2 штрафу слід відмовити, виходячи з наступного. 
У правовій позиції Верховного Суду України в справі №6-2003цс15 зазначено, що, цивільно-правова відповідальність – це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). 
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Таким чином, відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення – строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Враховуючи вищевикладене, стягнення на користь банку пені у розмірі 2350,61 дол. США, – колегія вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення на користь банку штрафу в сумі 4517,47 дол. США, оскільки пунктами 5.3, 4.3 кредитного договору передбачено, що вказаний штраф стягується за порушення позичальником зобов`язань із погашення кредиту. Отже, вищевказаний штраф є несправедливим подвійним нарахуванням неустойки.
Колегія звертає увагу, що відповідачі із заявою про застосування позовної давності не звертались, що стверджується матеріалами справи. 
Вимоги ПАТ “КБ “Надра” про стягнення заборгованості з  ОСОБА_1  задоволення не підлягають, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. 
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 
За положеннями ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Статтею 547 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. 
Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять укладеного у письмовій формі між ПАТ “КБ “Надра” та ОСОБА_1 договору поруки на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за вказаним вище кредитним договором №768957/ФЛ від 15.02.2008 року, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за позовом у даній справі. 
Позивачем не надано доказів укладення з ОСОБА_1 у письмовій формі договору поруки, яким би було забезпечено частково чи у повному обсязі виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором №768957/ФЛ від 15.02.2008 року. 
Договір поруки №757656/ФЛ-П від 30.01.2008 року, копію якого долучено до матеріалів справи на аркушах 6-7, згідно його умов, укладений між ВАТ «КБ «Надра»» та ОСОБА_1 на забезпечення виконання зобов`язань за іншим кредитним договором - №757656/ФЛ від 30.01.2008 року, який не є предметом розгляду даної справи. Позичальником за вказаним кредитним договором №757656/ФЛ від 30.01.2008 року є ОСОБА_4 , який не залучений до участі у справі. Крім того, договір поруки №757656/ФЛ-П від 30.01.2008 року укладений на 16 днів раніше кредитного договору №768957/ФЛ від 15.02.2008 року, заборгованість за яким є предметом розгляду у даній справі. 
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, помилково встановив забезпечення порукою ОСОБА_1 від 30.01.2008 року зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором №768957/ФЛ від 15.02.2008 року, тому рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
05 червня 2020 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення місцевого суду. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), вінвідмовляє в позові повністю. 
Частинами 5, 6 вказаної вище статті встановлено, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. 
З матеріалів справи вбачається, що Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 14 квітня 2014 року було видано виконавчий лист №205/9404/13-ц на виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра»» заборгованості за кредитним договором №768957/ФЛ від 15 лютого 2008 року в загальному розмірі 597743,32 грн. (а.с. 69-70). 
ОСОБА_1 до заяви не додано належного письмового доказу щодо виконання рішення місцевого суду, зокрема, довідки державного (приватного) виконавця про розмір грошових коштів, що стягнуті у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №205/9404/13-ц від 14 квітня 2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська. 
До заяви  ОСОБА_1 про поворот виконання рішення долучена не завірена копія звіту КПНЗ “СДЮСШОР з бадмінтону ім. К.В. Вавілова” ДМР про здійснені відрахування із заробітної плати за період з 01.12.2019 року по 30.04.2020 року на суму 11579,15 грн.; копія звіту не містить інформації про особу на користь якої утримані грошові кошти з доходу ОСОБА_1 , не містить інформації про надходження цих грошових коштів на рахунок виконавчої служби або кредитора; крім того, копія звіту містить примітку щодо стягнення аліментів, що не стосується спірних правовідносин у справі, яка розглядається. Отже, копія даного звіту не є належним доказом (в розумінні ст. ст. 77 - 80 ЦПК України) виконання  ОСОБА_1   вимог вказаного   вище виконавчого листа.  
Отже, підстави для вирішення питання щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення місцевого суду від 20 березня 2013 року, у даному випадку, відсутні. 
Колегія звертає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись із заявою про поворот виконання рішення до місцевого суду, відповідно до ч. 9 ст. 444 ЦПК України. 
За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь ПАТ “КБ “Надра” підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позовної заяви, пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 3125 (три тисячі сто двадцять п`ять) грн. 12 коп. (3441,00 грн. х 90,82%). 
Крім того, оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та відмовлено у стягнення з неї заборгованості в повному обсязі, з ПАТ “КБ “Надра” необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 5161 (п`ять тисяч сто шістдесят одна) грн. 50 коп. 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Надра” до ОСОБА_2  про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Надра” (код ЄДРПОУ 20025456) заборгованість за кредитним договором №768957/ФЛ від 15.02.2008 року в розмірі 67915 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) дол. США 27 центів, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 44779,86 дол. США, заборгованості по відсоткам в розмірі 23135,41 дол. США та пені у розмірі 2350,61 дол. США. 
В задоволенні позовної вимоги Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Надра” про стягнення з ОСОБА_2 штрафів – відмовити. 
В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Надра” про стягнення заборгованості з  ОСОБА_1  – відмовити у повному обсязі. 
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Надра” (код ЄДРПОУ 20025456) судові витрати в розмірі 3125 (три тисячі сто двадцять п`ять) грн. 12 коп. 
Стягнути з Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Надра” (код ЄДРПОУ 20025456) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 5161 (п`ять тисяч сто шістдесят одна) грн. 50 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий

Судді