УХВАЛА

18 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 420/6418/19
адміністративне провадження № К/9901/22199/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянувши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області (правонаступник Головного управління ДФС в Одеській області; ГУ ДПС) на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 у справі за позовом Акціонерного товариства (АТ) ''Одеська ТЕЦ'' до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В :
ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 у цій справі.
Відповідно до положень статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги та дотриманням процесуального строку на касаційне оскарження.
Касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС, згідно з яким у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підстави для оскарження судових рішень передбачені частиною четвертою статті 328 КАС.
У залежності від підстави касаційного оскарження судового рішення додаткові вимоги до касаційної скарги встановлені нормами абзаців другого - четвертого пункту 4 частини другої статті 330 КАС.
При касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої цієї статті як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
У касаційній скарзі ГУ ДПС наводить пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС, на підставі якого подається касаційна скарга, та вказує на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм абз. 2, 3 пункту 4-3 розділу Х Закону України ''Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом'' від 14.05.1992 №2343-ХІІ (далі - Закон №2343-ХІІ) та всупереч висновку Верховного Суду. Викладеного в постанові від 04.02.2020 у справі №1170/2а-881/12 (адміністративне провадження №К/9901/7215/18).
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Обов`язковою умовою, за якої виникає підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, є інше застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального (процесуального) права, порівняно із застосуванням цих норм Верховним Судом у подібних правовідносинах.
Зазначена ГУ ДПС підстава касаційного оскарження (суд апеляційної інстанції по-іншому застосував норми абз. 2, 3 пункту 4-3 розділу Х Закону №2343-ХІІ, ніж Верховний Суд в постанові від 04.02.2020 (справа №1170/2а-881/12)), не знайшла підтвердження з огляду на те, що правовідносини у справі №420/6418/19 та у справі №1170/2а-881/12 не є подібними. Так, у справі №1170/2а-881/12 Верховний Суд застосував норму частини 4 статті 12 Закону №2343-ХІІ до правовідносин, що виникли у зв`язку з виконанням позивачем поточних податкових зобов`язань, на які не поширюються мораторій, запроваджений згідно з ухвалою господарського суду про відкриття провадження у справі про визнання позивача банкрутом. Що ж стосується справи №420/6418/19, то суд апеляційної інстанції застосував норми Закону №2343-ХІІ, виходячи із встановленого факту визначення АТ ''Одеська ТЕЦ'' грошових зобов`язань у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, встановлених пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, після закриття господарським судом провадження про банкрутство, скасування мораторію та припинення процедури ліквідації товариства на підставі норми абз. 1 пункту 4-3 розділу Х Закону №2343-ХІІ (включення товариства до переліку об`єктів великої приватизації державної власності згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №36-р).
Зважаючи на викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС.
У зв`язку з утворенням як юридичних осіб публічного права територіальних органів ДПС та реорганізації деяких територіальних органів ДФС шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів ДПС згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 суд допустив процесуальну заміну відповідача відповідно до частини першої статті 52 КАС.
Керуючись статтею 52, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Замінити відповідача у справі - Головне управління ДФС в Одеській області на його правонаступника - Головне управління ДПС в Одеській області.
Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	Є.А. Усенко