ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 756/7788/17                                                        Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Шевчук А.В.                                                                                                                                       Суддя-доповідач Шурко О.І.                                          

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 серпня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                               Шурка О.І.,
суддів                                        Василенка Я.М., Ганечко О.М., 
при секретарі                               Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та рішень зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року в задоволені позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2016 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направив поштою до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву про призначення пенсії за віком. Із вказаної заяви слідує, що ОСОБА_1 просить призначити пенсію за віком з 25.01.2016. До заяви додано копію паспорта, копію довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, копію трудової книжки, довідку про отримання допомоги, картку реквізитів для проведення операцій поповнення карткового рахунку з Державного ощадного банку України. Крім цього, ОСОБА_1 зазначив, що усі інші документи, необхідні для призначення пенсії, будуть подані найближчим часом у зв`язку із хворобою.
Згідно відповіді Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.05.2016 року за №3856/06 підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 за заявою від 22.04.2016 року відсутні з огляду на недотримання заявником вимог чинного законодавства в частині способу подання заяви про призначення пенсії.
З матеріалів справи вбачається, що 23.11.2016 ОСОБА_1 особисто звернувся із заявою до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії, яка була зареєстрована за №АЧ29943/04.
Пенсія ОСОБА_1 за віком за особистою заявою останнього поданою до територіального органу Пенсійного фонду призначена з 24.11.2016, а згодом дату призначення змінено на 23.11.2016.
За твердження позивача його фізичний стан та рекомендації лікаря не дали змоги 21.04.2016 подати особисто до Оболонського відділу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву про призначення пенсії. А відсутність матеріальної можливості не дали змоги подати заяву через представника.
ОСОБА_1 зазначає, що при обчисленні йому пенсії не було враховано довідку про заробітну плату від 12.06.1997 року №98 за 1991-1996 роки видану малим спільним підприємством (МСП) «Цитофітон».
Наведене зумовило ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними й нечинними рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.05.2016, 05.12.2016, 06.04.2017, 19.04.2017, 10.05.2017, 25.05.2017 про призначення пенсії ОСОБА_1 з 23.11.2016 та врахування при її обчисленні довідок про заробітну плату в НАН України і ДУ ІХБГ, а також довідки від 12.06.1997 №98 про заробітну плату в МСП «Цитофітрон» за 1991-1996 роки. Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві виправити день призначення пенсії ОСОБА_1 на 25.01.2016 та обчислити її з урахуванням доходів позивача в НАН України, ДУ ІХБГ та МСП «Цитофітрон».
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що відповідачем правомірно призначено пенсію ОСОБА_1 за віком с 23.11.2016. Що стосується довідки №98 від 12.06.1997 року МСП «Цитофітон» про заробітну плату у період з вересня 1991 року по червень 1996 року, то суд зазначив, що вона не підтверджена первинними документами та не перевірено достовірність її відомостей у зв`язку з чим, суд не знаходить підстав для зобов`язання її врахувати при призначенні пенсії ОСОБА_1 та, відповідно, задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
У відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чоловіки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017 року. 
У відповідності до ст.ст. 44, 45 цього Закону пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. В іншому випадку пенсія за віком призначається з дня звернення за пенсією. 
Заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Надано також можливість подання застрахованою особою заяви про призначення пенсії за віком до досягнення пенсійного віку, але не раніше ніж за місяць до його досягнення.
Відповідно п.1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунок) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, заява про призначення пенсії подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України в районі за місцем проживання (реєстрації).
Зміст зазначених норм про пенсійне забезпечення не містить виключень та іншого порядку, окрім визначеного, для подачі заяви про призначення пенсії з огляду на стан здоров`я і матеріальне становище пенсіонера та не містить відомостей про можливість застосування індивідуального підходу до призначення пенсії після звернення заявника на особистому прийомі до Комітету Верховної Ради України з питань соціальної політики, зайнятості та пенсійного забезпечення.
Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відтак, у разі надання особою заяви на призначення (перерахунок) пенсії із наданням довідки за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року, зазначена довідка може бути врахована для призначення (перерахунку) розміру пенсії тільки після обов`язкового підтвердження первинними документами, на підставі яких було видано зазначені довідку.
Відповідно п.1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунок) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватися довідка про заробітну плату до 01.07.2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинними документами.
При цьому довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01 липня 2000, яка враховується для обчислення пенсії, під час вищезазначеного перерахунку, повинна бути оформлена відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Порядку.
З матеріалів справи вбачається, що Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві розглянуті довідки про заробітну плату: №14/26 від 17.01.2014 року за період з січня 1991 року по грудень 1995 року, №14/27 від 17.01.2014 року за період з січня 1996 року по вересень 1999 року, №98 від 12.06.1997 року за період з вересня 1991 року по червень 1996 року, №04-135 від 01.04.2009 року за період з січня 1992 року по грудень 1998 року, №04-134 за період з січня 1999 року по квітень 2001 року. 
Стаття 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає право органам, що призначають пенсії, вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Як свідчать матеріали справи, управлінням направлялись запити до відповідних установ, в тому числі по довідкам Національної академії наук України, Державної установи «Інститут харчової біотехнології та геноміки Національної академії наук України» та довідці №98 від 12.06.1997 року виданій МСП «Цитофітон» щодо надання дозволу для проведення перевірки достовірності відомостей довідки про заробітну плату. Згідно службової записки від 25.01.2017 заступника начальника відділу контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва провести зустрічну перевірку на МСП «Цитофітон» не має можливості, оскільки неможливо ідентифікувати дану організацію та встановити фактичне місце її знаходження, телефонний зв`язок відсутній.
Тобто, довідка № 98 від 12.06.1997 МСП «Цитофітон» про заробітну плату у період з вересня 1991 року по червень 1996 року не підтверджена первинними документами та не перевірено достовірність її відомостей.
Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів не вбачає протиправності дій та рішень відповідача при призначені ОСОБА_1 пенсії за віком.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 195, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -       

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року - без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Шурко О.І.

Судді:                                                                                          Василенко Я.М.

          Ганечко О.М.

Повний текст постанови виготовлено 10.08.2020.