Справа № 303/858/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       30 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого: судді Джуги С.Д.,
суддів: Бисаги Т.Ю., Собослоя Г.Г.
імена (найменування) сторін:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2020 року у складі судді Монич В.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.
Позов мотивовано тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2018 року шлюб між сторонами розірвано, з позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менеш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що з моменту набрання законної сили рішення його матеріальне становище істотно змінилося, зокрема, під його опікою та на його утриманні знаходяться непрацездатний батько ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та непрацездатна мати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
З огляду на викладене, позивач просив суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) та стягувати з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. 
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2020 року заявлений позов задоволено. 
Змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2018 року та ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір аліментів, які стягуються на сина ОСОБА_4 з посиланням на те, що у позивача на утриманні перебувають батьки, оскільки батьки позивача є пенсіонерами за віком та отримують пенсію, тобто мають власний дохід, а тому твердження позивача, які взято судом першої інстанції до уваги щодо перебування батьків на його утриманні є безпідставними. Також на надано доказів того, що батьки позивача потребують догляду сторонніх осіб внаслідок стану здоров`я. Довідка про зареєстрованих осіб по АДРЕСА_1 , видана житлово-будівельним кооперативом «40 років Перемоги» не є належним та допустимим доказом того, що батьки позивача перебувають на його утриманні, оскільки вона відображає тільки місце реєстрації осіб.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 09 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання відзиву на апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. 
Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, дана справа є незначної складності і відноситься до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частина 3 ст.12 ЦПК України покладає на кожну сторону обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Ухвалюючи рішення про зміну розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів з позивача в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивача змінилося, що пов`язане з потребою за доглядом і утриманням обох непрацездатних батьків і наявні підстави для зменшення стягуваних аліментів.
Однак, з такими висновками не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від даного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2018 року по цивільній справі №308/3590/18 шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8).
Згідно довідки виданої житлово-будівельним кооперативом “40 років Перемоги” від 06 лютого 2020 року за №4, до складу сім`ї позивача ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 входять, ОСОБА_5 , 1957 року народження — батько та ОСОБА_6 1960 року народження — мати (а.с.9).
Згідно копій пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 батько позивача ОСОБА_5 та мати позивача ОСОБА_6 є пенсіонерами за віком.
Ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.141  СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 
Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Тобто, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, якими врегульовано обов`язок батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1 стан здоров`я та матеріальне становище дитини;  2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.
Обгрунтовуючи заявлений позов, позивач ОСОБА_1 вказує на те, що з моменту набрання законної сили рішення його матеріальне становище істотно змінилося, зокрема, під його опікою та на його утриманні знаходяться непрацездатний батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та непрацездатна мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є пенсіонерами. 
Однак, позивачем не подано будь - яких доказів про те, що він має на утриманні непрацездатних батьків. При цьому, додана до позовної заяви довідка про склад сім`є не є доказом того, що батьки позивача перебувають на його утримання.
Більше того, наявність на утриманні у позивача батьків, які є пенсіонерами, не може слугувати підставою для зменшення позивачу розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки батьки позивача отримують пенсію і можуть забезпечити свої мінімально необхідні життєві потреби.
Посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що після набрання законної сили рішення про стягнення аліментів стан здоров`я його батька ОСОБА_5 погіршився, що слугувало підставою для проведення медичних обстежень та придбання необхідних препаратів, не може бути взято до уваги, оскільки згідно наданих квитанцій у графі платник за забір аналізів є його батько ОСОБА_5 , в іншій квитанції про придбання ліків відомості про те, що платником за придбання ліків є позивач ОСОБА_1 також відсутні.
Крім того, заперечуючи проти заявленого позову в суді першої інстанції у відзиві відповідач вказувала на те, що мати позивача ОСОБА_6 , згідно декларації, поданої за 2019 рік на сайті НАЗК, яка розміщена за посиланням declaration/0feef721-3a76-4ef2-ac56-faf299db6aa4 (саме у 2019 році вийшла на пенсію) за частину 2019 року отримала пенсію у розмірі 102546 грн., в першій частині 2019 року працювала заступником начальника управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю – начальник відділу організації та координації КПР Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримувала заробітну плату. Батько позивача ОСОБА_5 є пенсіонером СБУ у Закарпатській області та отримує відповідну пенсію.
Таким чином, помилковим є висновок суду першої інстанції про доведення позивачем зміни його матеріального стану, оскільки позивачем не додано жодних доказів, що він утримує батьків, несе витрати на їх утримання та наявні підстави, передбачені ст.192 СК України для зміни в сторону зменшення раніше визначеного розміру аліментів.
Суд першої інстанції не врахував дані обставини і вищезазначені вимоги закону, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів.
Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням у даній справі нового судового рішення про відмову у позові з вищенаведених підстав.
Керуючись ст.ст 374,376,382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив:
             апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2020 року скасувати, ухваливши нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 30 червня 2020 року.
Головуючий:
Судді: