УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №277/311/20 Головуючий у 1-й інст. Заполовський В. В. 
Категорія 39 Доповідач Микитюк О. Ю. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Микитюк О.Ю. 
        суддів Павицької Т.М.
Трояновської Г.С.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі справу № 277/311/20
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 
на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 травня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Заполовського В.В. у смт. Ємільчино, 

встановив:

В квітні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 11.01.2012 року в сумі 35040,25 грн. та судові витрати в розмірі 2102,00 грн., з яких: 8997,08 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3701,28 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 20197,12 грн. нарахована пеня; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1644,77 грн. штраф (процентна складова). 
Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач особистим підписом погодився з тим, що анкета - заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг; він ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, про що свідчить його підпис на вказаній заяві.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що  11.01.2012 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно з умовами якого Банком відкрито картковий рахунок та надано відповідачу в користування кредитну картку.
Згідно проведеного позивачем розрахунку, станом на 31.10.2019 року відповідач має заборгованість в сумі 35040,25 грн. та судові витрати в розмірі 2102,00 грн., з яких: 8997,08 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3701,28 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст 625 ЦК України; 20197,12 грн. нарахована пеня; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1644,77 грн. штраф (процентна складова). 
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 №342/180/17, Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, і лише факт підписання умов може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Оскільки відповідачем у даній справі не підписані Тарифи, Умови та Правила надання банківських послуг, а анкета-заява не містить положень про нарахування процентів, штрафів, пені суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні вимог про їх стягнення.
Наявність заборгованості по простроченому тілу кредиту в розмірі 8997,08 грн. позивачем належними та допустимими доказами не доведена. З матеріалів справи вбачається, що кредитний ліміт був встановлений в розмірі 8500грн., згідно виписок з рахунків відповідачка систематично сплачувала кошти на погашення кредиту. Рішення в частині відмови в задоволенні цієї вимоги є обґрунтованим. 
Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, а рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 травня 2020 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 

Головуюча:                                Судді: