П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року
м. Рівне

Справа № 569/914/18
Провадження № 22-ц/4815/617/20

Головуючий у Рівненському міському суді 
Рівненської області: суддя Ковальов І.М.
Рішення суду першої інстанції проголошено
повним текстом:
о 10 год. 30 хв. 13.02.2020 у м. Рівне Рівненської області 

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: суддя Хилевич С.В. 
судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ;
відповідач: Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Рівненська брама";
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: Товариство з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" і ОСОБА_2 ;

представники учасників справи: 
позивача – адвокат Іовчик Оксана Анатоліївна;
третьої особи: адвокат Величко Олександр Миколайович;

за участі: ОСОБА_1 , його представника – адвоката Цуняка Володимира Йосиповича, Савчука Андрія Сергійовича та представника Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" – адвоката Величка Олександра Миколайовича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" – адвоката Величка Олександра Миколайовича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівненська брама", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" і ОСОБА_2 ; про визнання майнового права на квартиру та нежитлове приміщення, зобов`язання вчинити дії, стягнення пені і заборону вчинення дій з передачі майнових прав, 
в с т а н о в и в:
У січні 2018 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівненська брама" (далі – ОК ЖБК "Рівненська брама"), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" і ОСОБА_2 ; про визнання майнового права на квартиру та нежитлове приміщення, зобов`язання видати не пізніше 10 днів після ухвалення рішення у справі довідку про повну оплату позивачем пайового внеску, зобов`язання ОК "ЖБК "Рівненська брама" після прийняття в експлуатацію забудови передати йому спірну квартиру і нежитлове приміщення, стягнення пені у розмірі 413 881, 53 гривні і заборону вчинення дій з передачі майнових прав на спірну квартиру та нежитлове приміщення. Мотивуючи вимоги, вказувалося про те, що 15 жовтня 2015 року між сторонами було укладено договір пайової участі в будівництві АДРЕСА_1 , за умовами якого пайовик вступив, а кооператив прийняв останнього в асоційовані члени та пайову участь по будівництву кварталу житлової і громадської забудови по вулицях Костромська і АДРЕСА_2 нежитлове приміщення та реалізації статутної мети і завдань кооперативу з метою отримання у власність частини нежитлового приміщення, будівельний номер 23А, загальною проектною площею 59, 85 м2, в другому під`їзді об`єкту. Вважає, що свої договірні зобов`язання виконав повністю, сплативши на користь відповідача 100 відсотків пайових внесків.
Позасудові вимоги позивача ОК "ЖБК "Рівненська брама" відмовляється задовольнити, посилаючись на відсутність будь-якої інформації про сплату пайових внесків, а майнові права на нежитлове приміщення №23 загальною проектною площею 73 м2, на першому поверсі в другій секції кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська і АДРЕСА_2 є предметом договору пайової участі в будівництві №к-12-14/1 від 11 травня 2016 року, що укладений між відповідачем і Товариством з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" (далі – ТДВ "Рівнефармація").
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2018 року до участі у справі залучено ТДВ "Рівнефармація" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2018 року до участі у справі залучено ОСОБА_2 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано за позивачем майнові права на квартиру, будівельний номер   АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , згідно з договором пайової участі в будівництві №57/2 від 31 березня 2016 року та майнові права на нежитлове приміщення, будівельний номер НОМЕР_1 загальною проектною площею 59, 85 м2 в другому під`їзді будинку без номера по вулицях Костромська і Гагаріна в м. Рівне згідно з договором пайової участі в будівництві №23А від 16 жовтня 2015 року.
Зобов`язано ОК "ЖБК "Рівненська брама" не пізніше 10 днів після прийняття рішення у даній справі видати довідку про здійснення ОСОБА_1 повної оплати пайового внеску на квартиру, будівельний номер   АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 згідно з договором пайової участі в будівництві №57/2 від 31 березня 2016 року та за нежитлове приміщення, будівельний номер НОМЕР_1 загальною проектною площею 59, 85 м2 в другому під`їзді будинку без номера по вулицях Костромська і Гагаріна у м. Рівне згідно з договором пайової участі в будівництві №23А від 16 жовтня 2015 року.
Зобов`язано ОК "ЖБК "Рівненська брама" після прийняття в експлуатацію житлової та громадської забудови на вулицях Костромська і Гагаріна у м. Рівне не пізніше 3-х днів передати пайовику – позивачу квартиру, будівельний номер   АДРЕСА_3 згідно з договором пайової участі в будівництві №57/2 від 31 березня 2016 року та нежитлове приміщення, будівельний номер 23А загальною проектною площею 59, 85 м2 в другому під`їзді будинку по вулицях Костромська і АДРЕСА_2 згідно з договором пайової участі в будівництві №23А від 16 жовтня 2015 року за актом приймання-передачі не пізніше 10 днів після винесення рішення у даній справі та інших документів, необхідних для реєстрації права власності на них.
Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 пеню за невиконання п. 3.4 договору пайової участі в будівництві №23А від 16 жовтня 2015 року та №57/2 від 31 березня 2016 року в розмірі 413 881, 53 гривні.
Заборонено ОК "ЖБК "Рівненська брама" та будь-яким іншим особам, в т.ч. правонаступникам відповідача, вчиняти будь-які дії з передачі іншим особам майнових прав на квартиру, будівельний номер   АДРЕСА_3 згідно з договором пайової участі в будівництві №57/2 від 31 березня 2016 року та нежитлове приміщення, будівельний номер 23А загальною проектною площею 59, 85 м2 в другому під`їзді будинку по вулицях Костромська і АДРЕСА_2 згідно з договором пайової участі в будівництві №23А від 16 жовтня 2015 року.
Стягнуто з відповідача судовий збір у розмірі 6 958, 02 гривні та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.
У поданій апеляційній скарзі представник ТДВ "Рівнефармація" – адвокат Величко О.М. покликається на незаконність і необґрунтованість рішення суду, що фактично полягало у невідповідності висновків суду обставинам справи, що призвело до порушення норм процесуального права через помилкову оцінку наявних доказів у справі.
На її обґрунтування зазначалося про неврахування судом того, що ОК "ЖБК "Рівненська брама" у своєму листі засвідчує те, що договір пайової участі в будівництві ним із позивачем не укладався, про цей факт нічого не відомо, а коштів від ОСОБА_1 відповідач не отримував. 
Вважає, що представлені ОСОБА_1 прибуткові касові ордери не підтверджують оплати за придбані майнові права з огляду на те, що суперечать правилам ст.ст. 9, 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, Положенню про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженому постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637.
З листа відповідача видно, що касова книга не велася, готівка на рахунки підприємства не здавалася, каса підприємства відсутня, відсутні підпис головного бухгалтера як і особи, уповноваженої на приймання коштів, їх прізвища та ініціали, нумерація ордерів, що свідчить про те, що таких розрахунків не здійснювалося. Тобто ці касові ордери є недійсними і не підтверджують факту виконання ним своїх зобов`язань за договорами, які з ОК "ЖБК "Рівненська брама" не укладалися.
Вказує, що майнові права ТДВ "Рівнефармація" є оплаченими та між ними укладено відповідний договір пайової участі, і ці обставини визнаються забудовником. При цьому кошти за пайовий внесок третьою особою було оплачено через розрахунковий рахунок – як того вимагають умови договору.
Разом з тим, заявник звертає увагу на недодержання позивачем вимог пункту 2.4 договору щодо обов`язку сплатити кошти двома операціями – 10 000 доларів США і 13 940 доларів США шляхом перерахування на банківський рахунок кооперативу, що ним зроблено не було. Не було надано доказів і про те, що контрагентами було змінено порядок оплати за набуті майнові права.
На його думку, примітки про приміщення з будівельним номером 23, які містяться у додатку до договору, підписані обома сторонами, однак їх зроблено від руки, є незрозумілими викопіювання з проектної документації невстановленого будинку, де відсутній підпис ОСОБА_1 і уповноважених осіб продавця, тощо. Переконаний, що насправді договір щодо приміщення №23А з позивачем не укладався, а складений значно пізніше з метою незаконного заволодіння майном, майнові права на яке належать ТДВ "Рівнефармація".
Наполягав, що договір пайової участі №23 від 16 жовтня 2015 року взагалі відсутній в ОК "ЖБК "Рівненська брама", а в наданій копії з технічної документації відсутнє таке позначення як нежитлове приміщення з будівельною адресою №23А.
Підсумовуючи свої аргументи, зазначав про те, що з пояснень директора ОК "ЖБК "Рівненська брама" видно, що існувало декілька печаток, що ОСОБА_2 жодні документи не передавалися, розрахунки в готівковому порядку не проводилися, не велася касова книга, щодо договорів з ОСОБА_1 відповідачу не відомо, а тому вважає, що і відповідних довіреностей на укладення договорів для ОСОБА_3 не видавалося. Тобто ці договори не створюють майнових прав для позивача, тоді як договір пайової участі з ТДВ "Рівнефармація" є дійсним і ніким не оспорений. Тому майнові права на нежитлове приміщення, будівельна адреса №23, належить виключно заявникові.
З викладених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийнявши нове – про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОК "ЖБК "Рівненська брама".
Тобто доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди заявника із визнанням за ОСОБА_1 майнових прав на нежитлове приміщення, будівельний номер 23А, загальною проектною площею 59, 85 м2 в другому під`їзді будинку без номера по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 згідно з договором пайової участі в будівництві №23А від 16 жовтня 2015 року; зобов`язання ОК "ЖБК "Рівненська брама" не пізніше 10 днів після прийняття рішення у справі видати довідку про повну сплату позивачем пайового внеску на спірне нежитлове приміщення; зобов`язання відповідача після прийняття в експлуатацію житлової та громадської забудови не пізніше 3 днів передати ОСОБА_1 нежитлове приміщення за актом приймання-передачі та необхідних документів для реєстрації права власності на неї.
Рішення суду в іншій частині, а саме щодо визнання майнових прав на квартиру; зобов`язання ОК "ЖБК "Рівненська брама" не пізніше 10 днів після прийняття рішення у справі видати довідку про повну сплату позивачем пайового внеску на спірну квартиру; зобов`язання відповідача після прийняття в експлуатацію житлової та громадської забудови не пізніше 3 днів передати ОСОБА_1 квартиру за актом приймання-передачі та необхідних документів для реєстрації права власності на неї; стягнення з ОК "ЖБК "Рівненська брама" пені і заборони відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії з передачі іншим особам майнових прав на спірну квартиру, учасниками справи не оспорювалося. 
Відзив на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подавався, хоча про право його подання у термін до 13 травня 2020 року сторонам і третій особі роз`яснено. 
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Тому рішення Рівненського міського суду від 13 лютого 2020 року апеляційним судом переглядається лише в частині, яка стосується прав і обов`язків ОСОБА_1 і ТДВ "Рівнефармація" на нежитлове приміщення, будівельний номер 23А, загальною проектною площею   АДРЕСА_5 .
Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції правильно виходив із доведеності та обґрунтованості позову, оскільки договір пайової участі у будівництві між сторонами був укладений раніше, ніж з ТДВ "Рівнефармація", а договірні зобов`язання ОСОБА_1 перед відповідачем виконані в повному обсязі, в т.ч. і щодо оплати за нежитлове приміщення. Тому порушене право позивача, що полягало у відмові ОК "ЖБК "Рівненська брама" виконати свої зобов`язання за договором пайової участі у будівництві з приводу прийняття в експлуатацію спірного приміщення та передання у власність ОСОБА_1 разом з необхідною для реєстрації речових прав на нього, підлягало судовому захисту.
Як з`ясовано судом, 16 жовтня 2015 року між сторонами укладено договір пайової участі в будівництві №23А, за умовами якого пайовик вступив, а кооператив прийняв пайовика в асоційовані члени кооперативу та пайову участь по будівництву квартиру житлової і громадської забудови по вулицях Костромська і Гагаріна у м. Рівне нежитлове приміщення та реалізації статутної мети і завдань ОК "ЖБК "Рівненська брама" з метою отримання у власність частини нежитлового приміщення, будівельний номер 23А, загальною проектною площею 59, 85 м2, в другому під`їзді об`єкту.
За положеннями пунктів 1.2, 2.1., 3.4 договору пайової участі у будівництві №23А від 16 жовтня 2015 року кооператив зобов`язався організувати і забезпечити будівництво об`єкту та здачу його в експлуатацію, передати пайовику у власність нежитлове приміщення, обумовлене цим договором, за умови повної (в розмірі 100 відсотків) сплати пайовиком пайового внеску.
Загальний розмір внеску пайовика становить 550 620 гривень, що еквівалентно 23 940 доларів США, згідно з курсом продажу долара США в ПАТ КБ "Укргазбанк" на день укладення договору з розрахунку 9 200 гривень за один квадратний метр загальної площі об`єкту, без внутрішніх оздоблювальних робіт.
Кооператив зобов`язався закріпити нежитлове приміщення за пайовиком; організувати та забезпечити будівництвом об`єкту та здачу його в експлуатацію у термін до 30 червня 2016 року, за умови належного виконання пайовиком своїх зобов`язань щодо здійснення пайового внеску; після прийняття об`єкту в експлуатацію та повного виконання пайовиком своїх грошових зобов`язань за договором передати пайовику нежитлове приміщення за актом приймання-передачі та документи, необхідні для реєстрації права власності на нього.
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу відмови ОК "ЖБК "Рівненська брама" виконати набуті зобов`язання зі здачі нежитлового приміщення в експлуатацію, передання його ОСОБА_1 за актом приймання-передачі і необхідних для реєстрації на нього права власності, тоді як позивачем свої договірні зобов`язання і сплату в повному обсязі пайових внесків за договором про пайову участь у будівництві №23А від 16 жовтня 2015 року виконано повністю.
Проти позову заперечувало ТДВ "Рівнефармація" як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, вважаючи, що речове право на спірне нежитлове приміщення за договором пайової участі в будівництві №к12-14/1 від 11 травня 2016 року повинне належати заявнику, адже це приміщення і приміщення, майнові права на яке вимагає визнати ОСОБА_1 , є тотожним. При цьому третьою особою пайовий внесок у розмірі 811 030 гривень (еквівалентна сума в іноземній валюті – 32 120 доларів США) за наведеним договором сплачено повністю, тобто договірні зобов`язання виконані належним чином у передбачений умовами правочину спосіб. 
Згідно зі ст.ст. 11, 15, 509, 610, 614, 629, 638 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Зобов`язання є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції правильно задовольнив позов в частині визнання майнових прав на спірне нежитлове приміщення, будівельний номер 23А, загальною проектною площею 59, 85 м2 в другому під`їзді будинку без номера по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 згідно з договором пайової участі в будівництві №23А від 16 жовтня 2015 року; зобов`язання ОК "ЖБК "Рівненська брама" не пізніше 10 днів після прийняття рішення у справі видати довідку про повну сплату позивачем пайового внеску на спірне нежитлове приміщення; зобов`язання відповідача після прийняття в експлуатацію житлової та громадської забудови не пізніше 3 днів передати ОСОБА_1 нежитлове приміщення за актом приймання-передачі та необхідних документів для реєстрації права власності на неї. 
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що договір пайової участі у будівництві №23А від 16 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ОК "ЖБК "Рівненська брама" є нікчемним, то з ними колегія суддів погодитися не може.
Так, як правильно зауважив суд попередньої інстанції, зазначений договір про пайову участь у будівництві контрагентами чи іншими заінтересованими особами, прав та обов`язків яких він може стосуватися, не оспорювався, вимог про визнання його недійсним чи встановлення нікчемності правочину не заявлялися.
Норми статті 204 ЦК України зазначають про правомірність правочину, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Отже, даний правочин створює для сторін відповідні права та обов`язки, які ним передбачені.
Поготів, оскільки договір пайової участі у будівництві №23А від 16 жовтня 2015 року між позивачем та ОК "ЖБК "Рівненська брама" укладено раніше за договір пайової участі у будівництві №к12-14/1 від 11 травня 2016 року між ТДВ "Рівнефармація" та відповідачем, тому загальноправовий принцип "Перший в часі – сильніший у праві" свідчить про юридичну перевагу ОСОБА_1 у визнанні за ним права на спірне нежитлове приміщення.
Не заслуговують на увагу і аргументи заявника про неукладеність договору між ОСОБА_1 та відповідачем, адже представником ТДВ "Рівнефармація" не було наведено мотивів, з яких він не є вчиненим, не зазначено, яких істотних умов не було додержано контрагентами при його укладенні, а також відсутні покликання на норму права, які вказували би про цей юридичний факт.
Про відсутність мотивів для задоволення апеляційної скарги вказує і та умова договору пайової участі в будівництві №к12-14/1 від 11 травня 2016 року, який укладений між ТДВ "Рівнеармація" та ОК "ЖБК "Рівненська брама", що за цим договором пайовик вступив, а кооператив прийняв пайовика в асоційовані члени кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової і громадської забудови на вулицях Костромська і Гагаріна у м. Рівне та реалізації статутної мети кооперативу, а пайовик зобов`язався взяти пайову участь в будівництві об`єкту і реалізації статутної мети та завдань кооперативу з метою отримання у власність нежитлового приміщення, будівельний номер к12-14/1, загальною проектною площею 73 м2, на першому поверсі в першій секції об`єкту. Між тим, позивачем вимагалося, а оскаржуваним рішенням визнано майнові права за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення, яке знаходиться в тому ж самому кварталі житлової і громадської забудови, однак у другій секції об`єкту, тобто спірне приміщення не можна вважати тотожним.
Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про недодержання сторонами вимог законодавства з приводу оплати пайового внеску ОСОБА_1 на користь відповідача на виконання своїх договірних зобов`язань.
Так, пунктом 2.4 договору пайової участі в будівництві №23А від 16 жовтня 2015 року передбачено зобов`язання пайовика сплатити свій пайовий внесок в кооператив в національній валюті шляхом перерахування коштів на банківський рахунок ОК "ЖБК "Рівненська брама" (або іншими не забороненими чинним законодавством способами). Ці обставини було враховано судом при вирішенні справи та не встановлено фактів незаконності оплати позивачем своїх внесків на виконання умов договору.
Решта аргументів ТДВ "Рівнефармація" колегією суддів визнаються необґрунтованими і на увагу не заслуговують. 
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio – дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. 
У справі "Рябих проти Росії" (заява №52854/99, рішення від 24 липня 2003 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 § І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення мають використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень.
Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.
Підставою для залишення оскаржуваного рішення без задоволення відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.
Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" – адвоката Величка Олександра Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
       Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 16.09.2020

Головуючий :                                                                 С.В. Хилевич

Судді:                 С.О.Гордійчук

Н.М.Ковальчук