Постанова
Іменем України                                       
23 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 367/7773/16-ц
провадження № 61-10061св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ),
особа, яка подала апеляційну і касаційну скарги, - ОСОБА_4 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Таргоній Д. О., Голуб С. А., Ігнатченко Н. В., від 10 червня  2020 року.
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2016 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) про поділ спільного майна подружжя.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області, у складі судді Карабаза Н. Ф., від 27 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Проведено поділ нерухомого майна, придбаного в період перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, у грудні 2019 року з апеляційною скаргою звернулась ОСОБА_4 , яка не брала участі у розгляді справи в суді першої інстанції, однак вважає, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про її права та обов`язки.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Оскарженою ухвалою Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Тернової В. О. про зупинення провадження у справі задоволено.
Зупинено провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 
на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 грудня 
2018 року до набрання законної сили рішенням суду першої інстанції 
у справі № 367/7492/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2018 року.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що предметом розгляду у цивільній справі № 367/7492/19, що перебуває в провадженні Ірпінського міського суду Київської області, є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2018 року: однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .
Як на підставу для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 посилалася на те, що на час ухвалення Ірпінським міським судом Київської області рішення від 27 грудня 2018 року про поділ майна подружжя вона була власником спірного майна - квартири  АДРЕСА_1 .
Суд апеляційної інстанції зазначив, що істотною обставиною, яку має перевірити суд під час апеляційного перегляду цієї справи, є наявність у ОСОБА_4 права власності на спірне нерухоме майно на час ухвалення оскаржуваного рішення, а тому вирішення питання легітимності угоди, за якою ОСОБА_4 це право набула, матиме преюдиційне значення у цій справі.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року і передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Як на підставу для скасування оскарженого судового рішення заявник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Заявник стверджує, що апеляційним судом неправильно застосовано положення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а тому суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду такої справи, як на підставу зупинення провадження у ній. Сама по собі взаємопов`язаність двох справ, на думку заявника, ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у справі № 367/7492/19, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 367/7492/19 апеляційний суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи. Заявник вважає, що зупинення апеляційного провадження у цій справі суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджатиме подальшому провадженню у цій справі.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) про поділ спільного майна подружжя призначено до судового розгляду.
Відзив на касаційну скаргу не надходив
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
У жовтні 2016 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) про поділ спільного майна подружжя.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 грудня           2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Проведено поділ нерухомого майна, придбаного в період перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема квартири АДРЕСА_1 .
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, у грудні 2019 року з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду звернулась   ОСОБА_4 , яка не брала участі у розгляді справи в суді першої інстанції, однак вважає, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про її права та обов`язки.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 грудня 2018 року.
05 лютого 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Тернова В. О. подала клопотання, в якому просить зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням Ірпінського міського суду Київської області по цивільній справі № 367/7492/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2018 року.
Оскарженою ухвалою Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Тернової В. О. про зупинення провадження у справі задоволено.
Зупинено провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 
на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 грудня 
2018 року до набрання законної сили рішенням суду першої інстанції 
у справі № 367/7492/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2018 року.
 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
За змістом статті 371 ЦПК Україниапеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).
Пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Зупинення провадження у справі не повинне призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право особи на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. Таке право кореспондується з обов`язком добросовісно використовувати як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу і вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. 
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Положеннями статті 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його дійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Ірпінського міського суду Київської області 16 грудня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі № 367/7492/19 за позовом                 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2018 року. Справу призначено до підготовчого засідання 13 січня 2020 року о 14:30 год. за участю сторін в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області.
На момент винесення оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 10 червня 2020 року інших процесуальних ухвал, рішень по суті спору у справі № 367/7492/19 з 16 грудня 2019 року Ірпінським міським судом Київської області винесено не було. Станом на сьогоднішній день рішення по суті позовних вимог у справі № 367/7492/19 не прийнято, розгляд справи призначено на 11 січня 2021 року.
Під час вирішення судом справи № 367/7773/16-ц, провадження у якій було відкрито у жовтні 2016 року, відповідач  ОСОБА_2 не повідомив суд про відчуження ним квартири  АДРЕСА_1 , яка була предметом спору про поділ майна подружжя. Про відчуження вказаної квартири ОСОБА_1 , як вона повідомила, довідалась у травні 2019 року. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області           від 24 вересня 2019 року у справі № 367/7492/19накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Після цього ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2018 року. А ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі № 367/7773/16-ц, яке на той час набрало законної сили. За відсутності відомостей про договір купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2018 року,  ОСОБА_1 була позбавлена можливості заявити у справі № 367/7773/16-ц вимоги про визнання вказаного договору недійсним та клопотати про залучення  ОСОБА_4 до участі у справі.
З урахуванням наведеного, висновок суду апеляційної інстанції про доцільність зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 (особи, яка не приймала участі у справі) на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 грудня 
2018 року до набрання законної сили рішенням суду першої інстанції 
у справі № 367/7492/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2018 року, слід визнати обґрунтованим.
З урахуванням наведених обставин, підстави вважати, що право                ОСОБА_4 на справедливий розгляд справи судом протягом розумного строку обмежено відсутні. При цьому до вирішення спору між учасниками справи щодо квартири  АДРЕСА_1  ОСОБА_4 не обмежена у праві володіння й користування нею.
Статтею 410 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена ухвала суду апеляційної       інстанції - без змін. 
Керуючись статтями 400, 406, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий              	Є. В. Синельников  	
Судді 	О. М. Осіян   	
 	Н. Ю. Сакара   	
 	С. Ф. Хопта	
 	  В. В. Шипович