УХВАЛА
30 вересня 2020 року
м. Київ
Справа № 910/4286/20
Провадження № 12-70гс20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Власова Ю. Л., 
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Британчука В. В., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26 березня 2020 року (суддя Морозов С. М.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03 червня 2020 року (у складі колегії: головуючий суддя Калатай Н. Ф., судді Зубець Л. П., Мартюк А. І.)
у справі № 910/4286/20
за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»
до ОСОБА_1 
про стягнення 226 015 764,65 грн, та 
 
ВСТАНОВИЛА:
У березні 2020 року Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі - АТ «Укртрансгаз») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 226 015 764,65 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні кошти були стягнуті відповідачем з позивача в межах виконавчого провадження, відкритого на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 09 січня 2020 року, якою змінено спосіб виконання рішення Арбітражного суду міста Києва від 12 липня 2000 року у справі № 17/32. Зазначена ухвала була скасована постановою Північного апеляційного господарського суду від 12 березня 2020 року, а у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення Арбітражного суду міста Києва від 12 липня 2000 року у справі № 17/32 відмовлено. Отже відповідач безпідставно набув спірні кошти,  проте в порушення статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не повернув їх позивачу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26 березня 2020 року відмовлено АТ «Укртрансгаз» у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Ухвала мотивована тим, що спір у цій справі підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки АТ «Укртрансгаз» звернулось до суду з позовом до відповідача, а не зі скаргою на його дії в межах господарської справи. Суд посилався на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 806/2886/17.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03 червня 2020 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 26 березня 2020 року змінено в мотивувальній частині, викладено її в редакції зазначеної постанови, в іншій частині оскаржувану ухвалу залишено без змін. Апеляційний суд дійшов висновку, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки відповідачем є приватний виконавець, який не відноситься до осіб, визначених частиною другою статті 4 ГПК України, проте має бути розглянутий у порядку цивільного судочинства, а не адміністративного. При цьому, апеляційний суд врахував правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 01 листопада 2018 року у справі № 569/12295/16-ц та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі №201/8493/18.
АТ «Укртрансгаз» звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26 березня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03 червня 2020 року, передати справу для розгляду до Господарського суду міста Києва.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про віднесення позову у цій справі до адміністративної юрисдикції, оскільки позивач не оскаржує дій чи бездіяльності приватного виконавця, а просить стягнути безпідставно отримані кошти на підставі статті 1212 ЦК України. При цьому, заявник послався на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16, від 30 січня 2020 року у справі № 826/5968/17 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 910/15230/19.
Скаржник зазначає, що апеляційний суд неправильно відніс справу до юрисдикції цивільних судів за суб`єктним складом сторін, оскільки не врахував характер спірних відносин та норми пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України, якими зазначений спір віднесено до юрисдикції господарських судів. При цьому, скаржник послався на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 922/3506/18, від 21 листопада 2018 року у справі № 243/5078/17, від 12 грудня 2018 року у справі № 490/9823/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 61/12676/17.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 910/4286/20 за касаційною скаргою АТ «Укртрансгаз».
14 вересня 2020 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 302 ГПК України.
Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла такого висновку, оскільки АТ «Укртрансгаз» оскаржує ухвалу Господарського суду міста Києва від 26 березня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03 червня 2020 року з підстав порушення судами правил предметної юрисдикції за відсутності висновку Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах.
Однак Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для передачі справи на її розгляд згідно з частиною шостою статті 302 ГПК України з огляду на таке.
Відповідно до частини шостої статті 302 ГПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.
З наведених норм права вбачається, що справа може бути передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 302 ГПК України лише за відсутності всіх трьох указаних у цій частині ознак. У випадку наявності хоча б однієї з перелічених ознак справа не підлягає передачі до Великої Палати Верховного Суду. Аналогічний висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 13 січня 2020 року у справі № Б-39/02-09. 
Посилаючись на оскарження позивачем судових рішень з підстав порушення правил юрисдикції та відсутності висновку Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду не звернув уваги на те, що скаржник не обґрунтовував порушення судами правил юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову в подібних правовідносинах, як передбачено пунктом 2 частини шостої статті 302 ГПК України. 
Таким чином, не було дотримано умов передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, передбачених частиною шостою статті 302 ГПК України.
При цьому посилання скаржника на судові рішення Великої Палати Верховного Суду у подібних відносинах не усуває другу умову (наявність судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів, палати, об`єднаної палати іншого касаційного суду), а лише може свідчити про наявність третьої умови (наявність висновку Велика Палата Верховного Суду) у разі подібності правовідносин у цих справах.
Відповідно до частини шостої статті 303 ГПК України якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.
З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про повернення справи № 910/4286/20 відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 302, 303 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду
 
УХВАЛИЛА:
1. Справу № 910/4286/20 разом із касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26 березня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03 червня 2020 року повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.
2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач 	 	 	Ю. Л. Власов 	
Судді: 	Н. О. Антонюк 	 	Л. М. Лобойко	
 	Т. О. Анцупова	 	О. Б. Прокопенко	
 	В. В. Британчук 	 	В. В. Пророк	
 	М. І. Гриців	 	Л. І. Рогач	
 	Ж. М. Єленіна	 	О. М. Ситнік	
 	О. С. Золотніков 	 	О. С. Ткачук	
 	О. Р. Кібенко	 	В. Ю. Уркевич	
 	В. С. Князєв	 	О. Г. Яновська