УХВАЛА
22 липня 2020 року 
м. Київ
Справа №  923/635/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого,  Білоуса В.В., Огородніка К.М.,
учасники справи:
позивач - арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. ліквідатор фізичної особи-підприємця Зубрицького Олександра Анатолійовича,
відповідач - Головне управління Національної поліції в Херсонській області,
розглянувши матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого Бєлоусова І.В.,
на рішення Господарського суду Херсонської області
від 20.11.2019
у складі судді: Нікітенко С.В.,
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду
від 13.05.2020
у складі колегії суддів: Поліщук Л.В. - головуючий, суддя - Будішевська Л.О., 
Таран С.В.
за позовом  арбітражного керуючого Бєлоусова І.В.
до Головного управління Національної поліції в Херсонській області,
про стягнення 167 223, 00 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. (далі - заявник) 06.06.2020 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 20.11.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 у справі № 923/635/19 Господарського суду Херсонської області.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 923/635/19 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2020.
Ухвалою Верховного Суду від 25.06.2020, касаційну скаргу залишено без руху у відповідності з положенням статті 292 Господарського процесуального кодексу України, надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.
07.07.2020 від заявника касаційної скарги, засобами електронного зв`язку на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 25.06.2020, надійшло доповнення до касаційної скарги.
Відповідно до поданих доповнень до касаційної скарги заявник зазначає про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема статей 22, 1166 та 1176 Цивільного кодексу України, статей 13, 18 та 86 Господарського процесуального кодексу України. При цьому вказує, що пункти 1-4 частини 2 статті 287 ГПК України відсутні в чинній редакції процесуального Закону.
Водночас, статтею 290 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Приписами частини 3 статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити: 
пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах; 
пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення; 
пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній. 
У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Касаційна скарга арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., з урахуванням доповнень до касаційної скарги № 21/03-80 від 04.07.2020 поданих на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 25.06.2020 про залишення касаційної скарги без руху, не містить підстав касаційного оскарження визначених положеннями Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. 
Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Оскільки, заявником не усунуто недоліків касаційної скарги та не подано суду доказів обґрунтувань вимог касаційної скарги із зазначенням підстав такого оскарження з урахуванням приписів статей 287 та 290 Господарського процесуального кодексу України, колегії суддів дійшла висновку про повернення касаційної скарги 
Керуючись статтями 234, 292  Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
          
У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 20.11.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 у справі № 923/635/19 повернути скаржнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.
Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк
Судді                                                                                          В.В. Білоус
                                                                                          К.М. Огороднік