ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/2234/17	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Колоколова С.І.          
суддів: Головея В.М., Разюк Г.П.
секретар судового засідання: Федорончук Д.О.
за участю представників сторін:
від позивача - Дарієнко В.Д., арбітражний керуючий; 
від відповідача-1 - Соболєва О.К., довіреність  № 1-1078,  дата видачі:11.07.17;
від відповідача-2 - Недзельська О.І., довіреність  № 578,  дата видачі: 21.12.19. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17"
на рішення Господарського суду Одеської  області від „30" жовтня 2017р., повний текст якого складено та підписано „03" листопада 2017р.
у справі № 916/2234/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙВОДБУД-17" 
до відповідачів: Фізичної особи-підприємця Кравченко Микола Васильовича;                                          Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" 
про визнання недійсними договорів відступлення прав вимог,                                                  
головуючий суддя  - Літвінов С.В.
місце ухвалення рішення:  Господарський суд Одеської області
                    
          В судовому засіданні    20.08.2020 згідно  ст.233    ГПК України  оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

 ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17"  звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Кравченко Микола Васильовича та Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"  про:
- визнання Договору відступлення права вимоги за Кредитним договором б/н від 18.08.2017 року, укладеного між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ФОП Кравченко М.В. недійсним з моменту укладання;
- визнання Договору відступлення права вимоги за Іпотечним договором №001/255/3-13 від 18.08.2017 року, укладеного між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ФОП Кравченко М.В., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. за реєстровим №2337 недійсним з моменту укладення;
- визнання Договору відступлення права вимоги за Договором поруки б/н від 18.08.2017 року, укладеного між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ФОП Кравченко М.В. недійсним з моменту укладення.
В обґрунтування вказаного позову ТОВ "Дунайводбуд-17" послалось на те, що 18.08.2017 АТ "Укргазбанк" уклало з фізичною особою - підприємцем Кравченко М. В. Договори відступлення прав вимоги за кредитним договором від 26.03.2013 № 001/255/КЛ-13, за іпотечним договором від 26.03.2013 № 001/255/З-13 та за договором поруки від 26.03.2013 № 001/255/П-13, на підставі яких новим кредитором  визнано ФОП Кравченко М.В.
Позивач стверджує, що договори про відступлення права вимоги укладено з порушенням вимог ч. 1 ст. 512 ЦК України, оскільки в результаті їх укладення відбулась заміна кредитодавця - банку (фінансової установи) на фізичну особу - підприємця Кравченко Миколу Васильовича, який не має статусу фінансової установи, у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка може надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу.
Рішенням Господарського суду Одеської  області від 30.10.2017 (суддя Літвінов С.В.) у задоволенні позову відмовлено.
 Рішення суду мотивоване тим, що зміна кредитора у зобов`язанні не впливає на характер, обсяг і порядок виконання боржником своїх обов`язків. Жодних доказів того, що в зв`язку зі зміною кредитора на підставі спірних договорів змінилась черговість задоволення вимог позивача або їх обсяг позивачем до суду не надано, докази того, що права чи охоронювані законом інтереси позивача порушені спірними договорами в матеріалах справи відсутні.
Крім того, суд дійшов висновку, що спірні договори відступлення прав вимоги не є договорами факторингу.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Дунайводбуд-17" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Одеської області від 30.10.2017р. у справі №916/2234/17 скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позов ТОВ "Дунайводбуд-17" до ФОП Кравченко М.В., ПАТ «Укргазбанк» про визнання недійсними договорів відступлення прав вимог в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ТОВ "Дунайводбуд-17" полягають в тому, що місцевий господарський суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та невірно застосував норми матеріального права.
Апелянт зазначає, що договори про відступлення права вимоги укладено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки в результаті їх укладення відбулась заміна кредитодавця - банку (фінансової установи) на фізичну особу - підприємця Кравченко Миколу Васильовича, який не має статусу фінансової установи, у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка може надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу. 
Втім, суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.
Крім того скаржник зазначає, що спірний Договір виходить за межі п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, п.14.1.255 ПК України і містить спеціальні істотні умови Договору факторингу, передбачені в ч.1 ст.1077, ч.ч.1-2 ст.1078 ЦК України, тобто він очевидно є Договором факторингу. Разом з тим, суд першої інстанції помилково не взяв до уваги вищезазначені обставини.
Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 року було прийнято апеляційну скаргу ТОВ "Дунайводбуд-17" до провадження, з призначенням до розгляду її у судовому засіданні.
У відзиві на апеляційну скаргу ФОП Кравченко М.В. просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Дунайводбуд-17" з підстав її необґрунтованості.
Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2017р. прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17"від апеляційної скарги, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17" на рішення Господарського суду Одеської області від 30 жовтня 2017 року по справі № 916/2234/17 припинено.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17" в особі ліквідатора арбітражного керуючого  Дарієнка В.Д про перегляд ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 за нововиявленими обставинами у справі №916/2234/17 задоволено частково; скасовано ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 у справі №916/2234/17 про припинення апеляційного провадження; продовжено розгляд апеляційної скарги ТОВ "Дунайводбуд-17" на рішення Господарського суду Одеської області від  30.10.2017 у справі 916/2234/17, з призначенням її до розгляду по суті; відмовлено у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17" в частині скасування ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 у справі №916/2234/17 про виправлення описки.
18.06.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 30.10.2017 у справі №916/2234/17 із додатковими підставами оскарження, а саме:
- суд першої інстанції не врахував те, що 18.08.2017 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ФОП Кравченко М.В. були укладені не договори про відступлення права вимоги, а договори факторингу, які при цьому не відповідають вимогам чинного законодавства та якими порушено права та інтереси ТОВ "Дунайводбуд-17";
- станом на сьогодні іпотекодержателем на підставі договору про відступлення права вимоги за іпотечнии договором  від 26.03.2016р., посвідченим 18.08.2017 приватним нотаріусом ОМНО Федорченко Т.М. за реєстровим №2337, виступає ФОП Кравченко М.В., який не має права виступати іпотеко держателем за вказаним договором;
- недійсність основного зобов`язання, по якому передано право вимоги, а саме Договору від 18.08.2017 про відступлення права вимоги за Кредитним договором від 26.03.2013, спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення  - Договору про відступлення права вимоги за Договором поруки від 26.03.2013, як такий, що не може нести жодних правових наслідків для його сторін;
- в матеріалах справи відсутні первинні документи, які ПАТ АБ «Укргазбанк» передало, а ФОП Кравченко М.В. прийняв на виконання п. 2.2.1 Договру від 18.08.2017 року про відступлення права вимоги за Кредитним договором від 26.03.2013; крім того, копії документів, які знаходяться в матеріалах справи №916/2234/17 завірені неналежним чином з порушенням правил, що містяться у Вимогах до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 від 01.09.2003;
- тексти судового рішення та відзиву ідентичні, що свідчить про наявність упередженості, а можливо і корупційної складової при винесенні рішення від 30.10.2017 у справі №916/2234/17;
- до участі у справі №916/2234/17 не було залучено самого ОСОБА_1 , який є Поручителем за Договором поуки №001/255/П-13 від 26.03.2013 та який до 08.12.2017 був керівником ТОВ "Дунайводбуд-17";
- скаржник звертає увагу на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.06.2020 у справі №916/1410/19, в якій викладено правову позицію щодо різниці між договором факторингу та договором відступлення права вимоги.
Враховуючи вищевикладені доповнення, скаржник просив:
- залучити ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача до участі у справі №916/2234/17;
- скасувати повністю рішення Господарського суду Одеської області від 30.10.2017 у справі №916/2234/17, прийняти нове, яким задовольнити позов ТОВ "Дунайводбуд-17" до ФОП Кравченко М.В., ПАТ «Укргазбанк» про визнання недійсними договорів відступлення прав вимог, а саме: - Договору про відступлення права вимоги за Кредитним договором від 26.03.2013 № 001/255/КЛ-13;  - Договору про відступлення права вимоги (посвідченим 18.08.2017 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. за реєстровим №2337) за Іпотечним договором від 26.03.2013  № 001/255/З-13 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. 26.03.2013 за реєстровим номером 278; - Договору про відступлення права вимоги за Договором поруки від 26.03.2013 № 001/255/П-13, що укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_1 та ТОВ "Дунайводбуд-17";
- витребувати у відповідача Кравченко М.В. належним чином завірені копії всіх документів, які він прийняв від ПАТ АБ «Укргазбанк» у відповідності до актів прийому передачі документації, а саме: 
- згідно акту прийому передачі документації від 18.08.2017 за Догвором від 18.08.2017 про відступлення прав вимоги за Кредитним договором:
а) Кредитний договір № 001/255/КЛ-13 від 26.03.2013 з додатковими договорами;
б) розрахунок заборгованості за Кредитним договором станом на 16.08.2017;
в) матеріали справи Господарського суду Одеської області №916/3052/16, матеріали справи Господарського суду Одеської області №916/311/17 та матеріали справи Овідопольського райсуду Одеської області №509/1008/17;
- згідно акту прийому передачі документації від 18.08.2017 за Догвором від 18.08.2017 про відступлення прав вимоги за Іпотечним договором:
а) Договір іпотеки № 001/255/З-13 від 26.03.2013  посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. 26.03.2013 за реєстровим номером 278;
б) Договір №1 про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки №001/255/З-13, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. 04.11.2015 за реєстровим номером 753;
в) технічний паспорт на виробничий будинок виданий КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», реєстраційний номер - 3683-49Неж-104 від 26.11.2010 року, посвідченого директором КП «ОМБТІ та РОН» Кожухівським В.Г.;
г) витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Індексний номер витягу - 9733950, витяг надав Приватний нотаріус Гашов В.В., серія ЕАВ №664112;
г) витяг про реєстрацію права вланості на нерухоме майно, виданий КП «ОМБТІ та РОН», номер витягу = 9733950 від 02.02.2006 року, посвідчений заступником директора - Гончаренко А.Д., реєстратором - Кустяковська П.Е.;
д) свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі від 01.02.2006 року. Видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради за підписом першого заступника міського голови  - Ворохаєв А.І., серія САА №444618;
- згідно акту прийому передачі документації від 18.08.2017 за Договором від 18.08.2017 про відступлення прав вимоги за Договором поруки:
а) Договір поруки № 001/255/П-13 від 26.03.2013.
Крім того, 18.06.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. надійшло клопотання про направлення до Господарського суду Одеської області справи №916/2234/17 про визнання недійсними договорів відступлення прав вимог для розгляду в межах справи №916/2458/18 про банкрутство ТОВ "Дунайводбуд-17" в разі скасування рішення Господарського суду Одеської області від 30.10.2017 у справі №916/2234/17. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17" на 20 серпня 2020 року о 10:00 год.
10.08.2020 від ФОП Кравченко М.В. надійшли заперечення до клопотання про направлення справи до розгляду до Господарського суду Одеської області в межах справи про банкрутство №916/2458/18 та доповнення до відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду та додаткові пояснення до апеляційної скарги.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 прийнято справу № 916/2234/17 до провадження та розпочато апеляційний розгляд справи колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Колоколова С.І., суддів Головея В.М., Разюк Г.П., у зв`язку з відпусткою судді Савицького Я.Ф.       20.08.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. надійшла заява про залучення до матеріалів справи копії Договору про внесення змін та доповнень №1 від 04.11.2015, зареєстрованого в реєстрі за №753.
В судовому засіданні 20.08.2020р. представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.
Представник відповідача-1  та представник відповідача-2 заперечували  проти апеляційної скарги, просили суд відмовити у її задоволені, а рішення господарського суду залишити без змін.
Розглянувши клопотання скаржника про витребування документів та судових справ, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до 4. ст.74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Відповідно до ч.1,2 ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
З огляду на викладене вище  колегія суддів зазначає, що право учасника судового процесу на звернення  до суду із тим або іншим клопотанням  повинно  бути реалізоване з дотриманням  положень процесуального законодавства, оскільки в іншому випадку  суд  залишає подане клопотання без розгляду. 
Варто зауважити, що в суді першої інстанції позивачем не заявлялось відповідне клопотання, крім того не зазначено ані обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, ані заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Також, заявником не наводяться причини неможливості отримати вказані докази, самостійно. 
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Оскільки скаржником не заявлялось вказане клопотання в суді першої інстанції та не доведено вищевказаних обставин, колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання про витребування додаткових документів.
Крім того, колегія суддів зазначає, що у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо витребування матеріалів справи Господарського суду Одеської області №916/3052/16, матеріалів справи Господарського суду Одеської області №916/311/17 та матеріалів справи Овідопольського райсуду Одеської області №509/1008/17.
Щодо клопотання скаржника про залучення ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача до участі у справі №916/2234/17, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до приписів ст. 50  ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.
Відповідно до статті 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на 30 днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.
Відповідно до пунктів 4,10 ч.2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд   вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує заяви та клопотання учасників справи.
Отже процесуальним законом  чітко визначається, що усі клопотання  учасників справи за загальним правилом заявляються та розглядаються судом в підготовчому провадженні, а залучення до участі у справі третіх осіб може відбутися до закінчення  підготовчого провадження, в процесі підготовки справи до розгляду по суті.
Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Випадком, передбаченим ГПК України  за змістом ст. 119 ГПК України є поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, за клопотанням учасника справи  або продовження пропущеного процесуального строку, встановленого судом.
Скаржник таке клопотання  в порядку ст. 119 ГПК України не подавав, отже подане ним клопотання про залучення третьої особи залишається судом апеляційної інстанції без розгляду.
Крім того, колегією суддів розглянуто та відхилено клопотання скаржника про направлення до Господарського суду Одеської області справи №916/2234/17 про визнання недійсними договорів відступлення прав вимог для розгляду в межах справи №916/2458/18 про банкрутство ТОВ "Дунайводбуд-17", оскільки чинним ГПК України не передбачено передачі справи до суду першої інстанції для розгляду в межах справи про банкрутство на стадії апеляційного перегляду.
Стосовно заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про залучення до матеріалів справи копії Договору про внесення змін та доповнень №1 від 04.11.2015, зареєстрованого в реєстрі за №753, колегія суддів залучає вказаний документ до матеріалів справи, проте залишає без розгляду, оскільки вказаний документ подано з пропуском встановленого ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.06.2020р. строку.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час апеляційного перегляду, 26.03.2013 між ПАТ "Укразбанк" та ТОВ "Дунайводбуд-17"  було укладено кредитний договір про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №001 /255/КЛ-13, за умовами якого Банк відкрив Позичальнику відновлювану кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 1  950  000,00 грн, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п.1.3. цього Договору в розмірі 18,0 % річних. Кредитна лінія відкривається з 26.03.2013 по 22.03.2016р. 
В забезпечення вказаного кредитного договору між Банком і ТОВ "Дунайводбуд-17" були укладені наступні договори забезпечення, а саме: 1) іпотечний договір №001/255/3-13 від 26.03.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Г`ашовою В.В. за реєстровим №277, відповідно до умов якого ТОВ "Дунайводбуд-17" (Іпотекодавець) передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: нежитлові будівлі загальною площею 1995.6 кв.м., опис: Нежила будівля Адмінбудівля літ. «З», 360,3 кв.м., Нежила будівля Лісорама літ. «Ж», Нежила будівля Док літ. «В», Нежила будівля Док літ. «Е», Нежила будівля Док літ. «Д», 771,9 кв.м., Нежила будівля Котельна літ. «И», 53,1 кв.м.. Нежила будівля Склад літ. «К», 278,8 кв.м., Нежила будівля Склад літ. «Л». 520,5 кв.м. Нежила будівля Прохідна літ. «Г1», 11,0 кв.м., Шийка погребу літ. «А», Навіс літ. «М», Навіс літ. «Б», Навіс літ, «Д1», Навіс літ. «Г», які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Одеська, буд. 43 Г; 2) договір поруки №001/255/-13 від 26.03.2013 року, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_1 зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником ТОВ "Дунайводбуд-17" в повному обсязі зобов`язань, що витікають з Кредитного договору.
Позивач зазначає, що у вересні 2017 року ТОВ "Дунайводбуд-17" отримало від ФОП Кравченко М.В. лист б/н від 19.08.2017 року, з якого позивачу стало відомо, що ПАТ АБ «Укргазбанк» здійснив заміну кредитора у зобов`язанні за Кредитним договором №001/255/КЛ-13 від 26.03.2013 року, Договором іпотеки №001/255/3-13 від 26.03.2013 року та Договором поруки №001/255/-13 від 26.03.2013 року, уклавши наступні договори: 
1) Договір відступлення права вимоги за Кредитним договором від 18.08.2017року, за умовами пунктів 1.1, 1.2 якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги грошових коштів, які існують станом на дату укладення цього Договору, згідно з кредитним договором про надання кредиту у формі відновлюваної кредитної лінії №001/255/КЛ-13 від 26.03.2013 з урахуванням змін та доповнень, до кредитного договору , що укладений між АБ «Укргазбанк» та ТОВ "Дунайводбуд-17". Кредитний договір не містить заборони щодо заміни кредитора у зобов`язанні та не потребує згоди Боржника на таку заміну кредитора. За цим договором з моменту зарахування у повному обсязі суми грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитним договором до Нового кредитора переходять права вимоги до Боржника належного та реального виконання всіх зобов`язань Боржника, які випливають з умов Кредитного договору, в обсязі і на умовах, що існуватимуть на момент переходу цих прав. Згідно з пунктом 2.1 Договору про відступлення права вимоги новий кредитор зобов`язаний здійснити оплату грошових коштів  на користь первісного кредитора за відступлення права вимоги за кредитним договором  в сумі 2  921  849,08 грн. без ПДВ;
2) Договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором №001/255/3-13, посвідчений 18.08.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. за реєстровим №2337, за умовами пунктів 1.1, 1.2 якого первісний Іпотекодержатель відступив в повному обсязі, а Новий Іпотекодержатель прийняв всі права та обов`язки Іпотекодержателя, що існували станом на дату укладення цього договору, за іпотечним договором № 001/255/3-13 від 26.03.2013 року та Договором №1 від 04.11.2015 року зареєстрованим в реєстрі за № 53, про внесення змін та доповнень до зазначеного Договору іпотеки, укладених між АБ «Укргазбанк» та ТОВ "Дунайводбуд-17", яким забезпечується виконання зобов`язань ТОВ «Дунайводбуд-17» за вищевказаним договором іпотеки. Предметом іпотеки за зазначеним Договором іпотеки є: нежитлові будівлі, загальною площею 1995,6 кв.м що знаходяться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Одеська, будинок 43 Г, належні Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі (Бланк Серії САА №444618), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради Одеської області 01.02.2006 року, на підставі статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд- 17», зареєстрованого державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради Фокіною B.J. від 19.07.2005 року№ 15561230000009652, протоколу № 1 зборів засновників ТОВ «Дунайводбуд-17» від 25.01.2005 року, замість свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради від 08.04.2005 року, серія САА № 435380, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» від 11.04.2005 року № 3683 в кн. 42неж-174, зареєстрованого 02.02.2006 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису: 3683 в книзі: 49неж-104, реєстраційний номер: 10011117, номер витягу: 9733950; зареєстрованого Гашовою Вікторією Валентинівною, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області, як спеціальним суб`єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 26.03.2013 року, номер запису про право власності: 449015, індексний номер витягу: 1615085, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 27997151101. Земельні ділянки, на яких розташований предмет іпотеки, ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер: 5110137600:72:001:0029. площею 0,0228 га, ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий номер: 5110137600:72:001:0030, площею 1,0605 га, із земельної ділянки площею 2,5297, перебувають в користуванні Іпотекодавця на підставі Державного акта серії ІІ-ОД №001616 на право постійного користування землею, виданого Одеською міською радою Одеської області 18 червня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 152. Цільове призначення земельних ділянок №№1,2 - для експлуатації та обслуговування промислової бази. Згідно звіту про оцінку предмету іпотеки, який складено 12.02.2013 року ТОВ «Компанія «Парус», ринкова вартість предмету іпотеки - нежитлових будівель, визначено у розмірі 3 631 922,00 грн. Згідно з пунктом 2.1 Договору про відступлення права вимоги Первісний Іпотекодержатель в день укладення цього Договору зобов`язується передати Новому Іпотекодержателю оригінал Договору іпотеки, що підтверджує дійсне право вимоги, який знаходяться у Первісного Іпотекодержателя. Факт передачі від Первісного Іпотекодержателя до Нового Іпотекодержателя  вказаного документу засвідчується складанням Акту прийому-передачі який укладається у 2-ох ідентичних примірниках для кожної Сторони, та підписується повноважними представниками Сторін;
- Договір відступлення права вимоги за Договором поруки від 18.08.2017 року, за умовами пунктів 1.1, 1.2 якого Первісний Кредитор відступив у повному обсязі, а Новий Кредитор прийняв всі права та обов`язки Кредитора, що існують станом на дату укладення цього Договору, за Договором поруки №001/255-П-13 від 26.03.2013, що укладений між АБ «Укргазбанк», ОСОБА_1 та ТОВ "Дунайводбуд-17". Договором поруки забезпечується виконання зобов`язань, об`єктом яких є грошові кошти, без ПДВ, що випливають з кредитного договору про надання кредиту у формі відновлюваної кредитної лінії №001/255/КЛ -13 від 26.03.2013 з урахуванням змін та доповнень до нього, укладеного між Первісним Кредитором та Поручителем. Згідно з пунктом 2.1 Договору про відступлення права вимоги Первісний Кредитор в день укладення цього Договору зобов`язується передати Новому Кредитору оригінал Договору поруки, що підтверджує дійсне право вимоги, який знаходяться у Первісного Кредитора. Факт передачі від Первісного Кредитора до Нового Кредитора вказаного документу засвідчується складанням Акту прийому-передачі (Додаток №1 до цього Договору), який укладається у 2-ох ідентичних примірниках для кожної Сторони, та підписується повноважними представниками Сторін. Новим кредитором за вищевказаними договорами є ФОП Кравченко М.В.
Позивач вказує, що відповідно до  Державного реєстру фінансових установ (http://www.kis.nfp.gov.ua/) ФОП Кравченко М.В. не зареєстрований як фінансова установа, яка має право здійснювати без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства, зокрема, такий вид фінансової послуги, як факторинг. Оскільки фактором за Договором відступлення права вимоги за Кредитним договором від 18.08.2017 року є фізична особа-підприємець, а не банк або інша фінансова установа, а також те, що фактор на момент укладення договору факторингу не мав статусу фінансової установи та не отримав дозвіл на надання фінансової послуги факторингу, оспорюваний Договір відступлення права вимоги за Кредитним договором від 18.08.2017 року підлягає визнанню судом недійсним.
Крім того, позивач посилається на те, що ст. 24 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Так, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.09.2017 року іпотекодержателем за Договором відступлення права вимоги за Іпотечним договором №001/255/3-13 є фізична особа - Кравченко Микола Васильович . Але, нотаріус не має правових підстав для посвідчення договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором на користь фізичної особи, оскільки ст.1054 ЦК України не передбачає фізичну особу на стороні кредитодавця в кредитних відносинах.  
Отже, ні фізична особа, ні юридична особа, якщо вона не є банком або іншою фінансовою установою, не можуть бути іпотекодержателями за договором іпотеки, який забезпечує виконання зобов`язання за кредитним договором.
У зв`язку з викладеним позивач вважає, що оспорюваний Договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором №001/255/3-13, посвідчений 18.08.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. за реєстровим №2337, підлягає визнанню судом недійсним.
Позивач стверджує, що недійсність основного зобов`язання, по якому було передано право вимоги, а саме Договору відступлення права вимоги за Кредитним договором від 18.08.2017 року спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення - Договору відступлення права вимоги за Договором поруки від 18.08.2017 року як такий, що не може нести жодних правових наслідків для його сторін.
Отже, позивач  вважає, що всі вищевикладені договори відступлення права вимоги між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ФОП Кравченко М.В. були укладені з грубими порушеннями вимог п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, ч.1 ст.516 ЦК України, ч.1 ст.1077 ЦК України, ч.1 ст.1078 ЦК України, ч.1 ст.1084 ЦК України, ч.3 ст.1079 ЦК України та ч.1 ст.350 ГК України, ч.1 ст.227 ЦК України, у зв`язку з чим мають бути визнані недійсними тому товариство  звернулося за захистом своїх інтересів до Господарського суду Одеської області із позовом про визнання Договорів про відступлення права вимоги недійснимм з моменту укладення.
Надаючи оцінку аргументам місцевого господарського суду у відповідності до підпункту б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду у відповідності до вищенаведених приписів ст.269 ГПК України, колегія суддів вважає, що з висновками суду першої інстанції слід погодитися з огляду на наступне.            
Відповідно до частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з частинами 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
За змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.
У розумінні приписів наведених норм оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, але на час розгляду справи судом має право власності чи інше речове право на предмет правочину та/або претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи також може полягати в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала (перебували) у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.
При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.
Отже, за змістом статей 15, 16, 215 ЦК України визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав позивача, який не є стороною цього правочину, а в разі відсутності такого порушення в позові має бути відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 18.08.2017 року між ПАТ АБ  «Укргазбанк» (Первісний кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Кравченко М.В. (Новий кредитор) було укладено Договір про відступлення прав вимоги за Кредитним договором.
Відповідно до пункту 1.1 зазначеного Договору відступлення прав вимоги за Кредитним договором Первісний кредитор відступає у повному обсязі Новому кредитору, а Новий кредитор оплачує та приймає всі права та обов`язки, включаючи права вимоги грошових коштів, які існують станом на дату укладення цього Договору, згідно з кредитним договором про надання кредиту у формі відновлюваної кредитної лінії №001/255/101-13 від 26 березня 2013 року з урахуванням змін та доповнень, до Кредитного договору (далі - Кредитний договір), що укладений між АБ «Укргазбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд-17» (Боржник). Кредитний договір не містить заборони щодо заміни кредитора у зобов`язанні та не потребує згоди Боржника на таку заміну кредитора
Відповідно до пункту 1.2. зазначеного Договору з моменту зарахування у повному обсязі суми грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитним договором до Нового кредитора переходять права вимоги (замість Первісного кредитора) до Боржника належного та реального виконання всіх зобов`язань Боржника, які випливають з умов Кредитного договору, в обсязі і на умовах, що існуватимуть на момент переходу цих прав.
Пунктом 1.4 цього Договору закріплено, що з моменту зарахування у повному обсязі суми грошових коштів за відступлення прав вимоги за Кредитним договором на рахунок Первісного кредитора, зазначений у пп. 2.1.1. цього Договору, Новий кредитор вважається стороною Кредитного договору та до Нового кредитора переходять усі права та обов`язки кредитора по відношенню до Боржника, що належали до цього Первісному кредитору за Кредитним договором в обсязі і на умовах, що існуватимуть на момент переходу цих прав, а Первісний кредитор втрачає всі права за Кредитним договором.
Пунктом 1.6 зазначеного Договору закріплено, що після повної оплати Новим кредитором суми грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитним договором та відступленням прав вимоги згідно з цим Договором, Первісний кредитор передає Новому кредитору права вимоги за договорами забезпечення: 
- Іпотечним договором №001/255/3-13, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. 26.03.2013р. за реєстровим номером 277, з урахуванням Договору №1 від 04.11.2015р. про внесення змін та доповнень до Договору Іпотеки №001/255/3-13; 
- Договором поруки №001/255-11-13 від 26.03.2013, що укладений між АБ «Укргазбанк», ОСОБА_1 (Поручитель) та ТОВ «Дунайводбуд - 17» (Боржник).
Передача прав вимоги за вказаними договорами забезпечення здійснюється на підставі: договору відступлення прав вимоги за вищевказаним договором іпотеки який буде укладений Сторонами і посвідчений нотаріально в день підписання цього Договору та договору відступлення прав вимоги за вищевказаним договором поруки.
Відповідно до пункту 2.1.1. вищезазначеного Договору в день підписання цього Договору Новий кредитор зобов`язаний на рахунок Первісного кредитора №3739401187455.980 в АБ «Укргазбанк» код банку 320478 здійснити оплату грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитним договором в сумі 2 921 849,08 грн. (два мільйона дев`ятсот дев`ятнадцять тисяч триста сорок вісім гривень п`ятдесят дві копійки) без ПДВ, що складається з: 
- заборгованості за основним зобов`язанням (у т.ч. простроченої заборгованості за основним зобов`язанням), в сумі 1 845 355,07 грн. без ПДВ, наявної на дату укладання договору відступлення права вимоги за Кредитним договором; 
- заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, нарахованим за процентною ставкою відповідно до умов Кредитного договору, в сумі 646 555,65 грн. без ПДВ, наявної на дату здійснення операції з відступлення права вимоги за Кредитним договором, Договором іпотеки, Договором поруки; 
- заборгованості за комісією за управління кредитними коштами в частині обслуговування позичкового рахунку в сумі 28 701,22 грн. без ПДВ. наявної на дату укладання договору відступлення права вимоги за Кредитним договором; 
- штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору, в сумі 322 091,98 грн. без ПДВ, на дату здійснення операції з відступлення права вимоги за Кредитним договором, Договором іпотеки, Договором поруки; 
- судових витрат, понесених Банком для захисту своїх прав в судовому порядку (по всіх процесах щодо стягнення заборгованості з позичальника/поручителя) в загальному розмірі 79 145,16 грн.
На виконання пункту 2.1.1. зазначеного Договору відповідно до платіжного доручення №1 від 18 серпня 2017 року ФОП Кравченко М.В. здійснив оплату грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитним договором в сумі 2 921 849,08 гри. на рахунок Первісного кредитора № НОМЕР_3 в АБ «Укргазбанк» (т.1, а/с. 77).
Відповідно до пункту 2.1.1. вищезазначеного Договору в день підписання цього Договору Новий кредитор зобов`язаний протягом п`яти банківських днів з дати укладання цього Договору направити на адресу Боржника письмове повідомлення про відступлення права вимоги за Кредитним договором Новому кредитору.
На виконання пункту 2.1.2. цього Договору 19 серпня 2017 року Новим кредитором на адресу Боржника було направлено письмове повідомлення про відступлення права вимоги за Кредитним договором.
Відповідно до Акту прийому-передачі документації за Договором від 18 серпня 2017 року про відступлення прав вимоги за кредитним договором у відповідності до статей 512, 517 ЦК України та на виконання пункту 2.2.1. Договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором ПАТ АБ «Укргазбанк» передало, а ФОП Кравченко М.В. прийняв документи, які засвідчують права, що передаються: оригінали Кредитного договору з додатковими договорами; розрахунок заборгованості за Кредитним договором станом на 16.08.2017 року; оригінали та копії матеріалів справи Господарського суду Одеської області №916/3052/16, матеріали справи Господарського суду Одеської області № 916/311/17 та матеріалів справи Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/1008/17.
18.08.2017 між ПАТ АБ  «Укргазбанк» (Первісний Іпотекодержатель) та Фізичною особою - підприємцем Кравченко М.В. (Новий Іпотекодержатель) було укладено Договір про відступлення прав вимоги за Кредитним договором.
Відповідно до пункту 1.1. Договору про відступлення прав вимоги за Іпотечним договором № 001/255/3-13, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. 26.03.2013 року за реєстровим номером 277, Первісний Іпотекодержатель відступив, а Новий Іпотекодержатель прийняв всі права та обов`язки Іпотекодержателя, що існували станом на дату укладення цього договору, за Іпотечним договором № 001/255/3-13 від 26.03.2013 року та Договором № 1 від 04.11.2015 року реєстровий №753, про внесення змін та доповнень до зазначеного Договору іпотеки, укладених між АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Дунайводбуд-17»  (Іпотекодавець), яким забезпечується виконання зобов`язань ТОВ «Дунайводбуд-17» за вищевказаним договором іпотеки.
Предметом іпотеки за зазначеним Договором іпотеки є: нежитлові будівлі, загальною площею 1995,6 кв.м що знаходяться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Одеська, будинок 43 Г, належні Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі (Бланк Серії САА №444618), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради Одеської області 01.02.2006 року, на підставі статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд- 17», зареєстрованого державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради Фокіною B.І. від 19.07.2005 року№ 15561230000009652, протоколу № 1 зборів засновників ТОВ «Дунайводбуд-17» від 25.01.2005 року, замість свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради від 08.04.2005 року, серія САА № 435380, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» від 11.04.2005 року № 3683 в кн. 42неж-174, зареєстрованого 02.02.2006 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису: 3683 в книзі: 49неж-104, реєстраційний номер: 10011117, номер витягу: 9733950; зареєстрованого Гашовою Вікторією Валентинівною, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області, як спеціальним суб`єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 26.03.2013 року, номер запису про право власності: 449015, індексний номер витягу: 1615085, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 27997151101.
Земельні ділянки, на яких розташований предмет іпотеки, ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер: 5110137600:72:001:0029, площею 0,0228 га, ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий номер: 5110137600:72:001:0030, площею 1,0605 га, із земельної ділянки площею 2,5297, перебувають в користуванні Іпотекодавця на підставі Державного акта серії ІІ-ОД №001616 на право постійного користування землею, виданого Одеською міською радою Одеської області 18 червня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 152. Цільове призначення земельних ділянок №№1,2 - для експлуатації та обслуговування промислової бази.
Пунктом 1.2. зазначеного Договору відступлення права вимоги за договором іпотеки визначено, що згідно звіту про оцінку предмету іпотеки, який складено 12.02.2013 року ТОВ «Компанія «Парус», ринкова вартість предмету іпотеки - нежитлових будівель, визначено у розмірі 3 631 922,00 грн. (три мільйони шістсот тридцять одна тисяча дев`ятсот двадцять дві гривні 00 копійок).
Відповідно до пункту 1.4 зазначеного Договору відступлення права вимоги, Договором іпотеки забезпечується виконання зобов`язань, об`єктом яких є грошові кошти, без ПДВ, шо випливають з Договору кредиту №001/255/КЛ-13 від 26 березня 2013 року з урахуванням змін та доповнень, внесених Додатковими угодами 1-4 до Кредитного договору (далі - «Кредитний договір»), укладеного між Первісним Іпотекодержателем та Іпотекодавцем.
Пунктом 1.5 Договору відступлення права вимоги за договором іпотеки закріплено, що, з моменту укладення цього Договору та його нотаріального посвідчення цього договору до Нового Іпотекодержателя переходять всі права та обов`язки Первісного Іпотекодержателя за Договором іпотеки, зокрема, право вимагати від Іпотекодавця належного та реального виконання зобов`язань за Договором іпотеки в обсязі, у розмірі та на умовах, що існують на момент переходу цих прав та Новий Іпотекодержатель вважається стороною Договору іпотеки, а Первісний Іпотекодержатель втрачає всі права за Договором іпотеки.
Пунктом 2.1 Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки закріплено, що Первісний Іпотекодержатель в день укладення цього Договору зобов`язується передати Новому Іпотекодержателю оригінал Договору іпотеки, що підтверджує дійсне право вимоги, який знаходяться у Первісного Іпотекодержателя.
Факт передачі від Первісного Іпотекодержателя до Нового Іпотекодержателя  вказаного документу засвідчується складанням Акту прийому-передачі який укладається у 2-ох ідентичних примірниках для кожної Сторони, та підписується повноважними представниками Сторін.
Відповідно до Акту прийому-передачі документації за договором від 18 серпня 2017 року про відступлення прав вимоги за іпотечним договором (Додаток № 1 до Договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 18 серпня 2017 року) ПАТ АБ «Укргазбанк» передало, а ФОП Кравченко М.В. прийняв наступні документи: оригінал Договору іпотеки №001/255/3-13. посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. 26.03.2013р. за реєстровим номером 277; оригінал Договору №1 про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки №001/255/3-13, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Гашовою.В.В. 04.11.2015р. та зареєстрованим в реєстрі за №753; технічний паспорт на виробничий будинок виданий КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» Реєстраційний номер - 3683- 49НЄЖ-104 від 26.11.2010 року, посвідчений Директором «ОМБТІ та РОН» Кожухівським В.Г.; Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Індексний номер витягу - 1615085, витяг надав Приватний нотаріус Гашова В.В., Серія ЕАВ№ 664112; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Комунальним підприємством « Одеське міське бюро техничної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості. Номер витягу - 9733950 від 02.02.2006 року. Посвідчений заступником директора - Гончаренко А.Д., Реєстратором: Кустяковська П.Е.;  Свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі від 01 лютого 2006 року видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради за підписом Першого заступника міського голови - Ворохаєв A.l. Серія САА №444618.
Пунктом 2.2. вказаного Договору закріплено, що Новий Іпотекодержатель зобов`язаний протягом п`яти банківських днів з дати укладення цього Договору направити на адресу Іпотекодавця за Договором іпотеки письмове повідомлення про відступлення права вимоги за Договором іпотеки Новому Іпотекодержателю. Повідомлення повинно містити інформацію про відступлення права вимоги із зазначенням реквізитів Нового Іпотекодержателя (що визначені в розд. 5 «Реквізити сторін» цього Договору), необхідних для виконання Іпотекодавцем своїх зобов`язань за Договором іпотеки.
На виконання зазначеного пункту Договору відступлення прав за Договором іпотеки 19 серпня 2017 року Новим Іпотекодержателем було направлено на адресу Іпотекодавця письмове повідомлення про відступлення права вимоги за Договором іпотеки Новому Іпотекодержателю, в якому було зазначено реквізити Нового Іпотекодержателя, необхідні для виконання Іпотекодавцем своїх зобов`язань.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки індексний номер 95313141, сформований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М., за договором іпотеки № 277 від 26.03.2013 року та Договором про внесення змін та доповнень № 1, реєстровий номер 753 від 04.11.2015 року, станом на 22.08.2017 року Іпотекодавцем значиться ТОВ «Дунайводбуд-17», а Іпотекодержателем - ФОП Кравченко М.В.
18.08.2017 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та Фізичною особою - підприємцем Кравченко М.В. було укладено Договір про відступлення прав вимоги за Договором поруки.
Відповідно до пункту 1.1 зазначеного Договору Первісний Кредитор відступив у повному обсязі, а Новий Кредитор прийняв всі права та обов`язки Кредитора, що існують станом на дату укладення цього Договору, за Договором поруки №001/255-П-13 від 26.03.2013, що укладений між АБ «Укргазбанк», ОСОБА_1 (Поручитель) та ТОВ «Дунайводбуд - 17» (Позичальник).
Пунктом 1.2. зазначеного Договору закріплено, що Договором поруки забезпечується виконання зобов`язань, об`єктом яких є грошові кошти, без ПДВ, що випливають з кредитного договору про надання кредиту у формі відновлюваної кредитної лінії №001/255/КЛ -13 від 26.03.2013 з урахуванням змін та доповнень до нього, укладеного між Первісним Кредитором та Поручителем.
Відповідно до пункту 2.1. зазначеного Договору Первісний Кредитор в день укладення цього Договору зобов`язується передати Новому Кредитору оригінал Договору поруки, що підтверджує дійсне право вимоги, який знаходяться у Первісного Кредитора.
Факт передачі від Первісного Кредитора до Нового Кредитора вказаного документу засвідчується складанням Акту прийому-передачі (Додаток №1 до цього Договору), який укладається у 2-ох ідентичних примірниках для кожної Сторони, та підписується повноважними представниками Сторін.
Відповідно до Акту прийому-передачі документації за Договором від 18 серпня 2017 року про відступлення прав вимоги за Договором поруки, який є додатком № 1 до Договору від 18 серпня 2017 року про відступлення прав вимоги за Договором поруки ПАТ АБ «Укргазбанк» передало, а ФОП Кравченко М.В. прийняв оригінал Договору поруки № 001/255-П-13 від 26.03.2013 року.
На виконання пункту 2.2. вищезазначеного Договору Новим кредитором на адресу Поручителя за Договором поруки 19 серпня 2017 року було направлено письмове повідомлення про відступлення права вимоги за Договором поруки Новому Кредитору. Повідомлення містило інформацію про відступлення права вимоги із зазначенням реквізитів Нового Кредитора, необхідних для виконання Поручителем своїх зобов`язань за Договором поруки.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем порушення його прав чи інтересів саме внаслідок укладення між відповідачами Договорів про відступлення права вимоги та відхиляє припущення скаржника про те, що внаслідок нікчемності Договорів про відступлення права вимоги та порушення відповідачами положень закону при їх укладенні було порушено права і майнові інтереси позивача.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанціі щодо недоведеності наявності у оспорюваного правочину ознак договору факторингу, з огляду на таке.
Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Визначення факторингу наведено у статті 49 Закону України від 07.12.2000 № 2121-III "Про банки і банківську діяльність", за змістом якої факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.
У статті 350 ГК України факторинг визначено, як передання чи зобов`язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони.
У статті 1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно з пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 06.02.2014 №352 "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 №231" до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
Таким чином у Цивільному кодексі України, як вбачається зі змісту його статей 512, 1077, розмежовано правочини, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.
Аналіз статей 512-518 ЦК України дає підстави для висновку щодо суб`єктного складу правочинів із відступлення права вимоги: відповідно до статті 2 цього Кодексу учасником цесії може бути будь-яка фізична або юридична особа.
Разом із тим зі змісту частини 1 статті 1077 ЦК України, статті 350 ГК України та частини 5 статті 5 Закону України "Про банки і банківську діяльність" убачається, що у договорі факторингу беруть участь три сторони: клієнт, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина 2 статті 1079 ЦК України), фактор, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина 3 статті 1079 ЦК України), та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором.
У статті 350 ГК України зазначено, що фактором може бути лише банк, разом із тим у пункті 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", норми якого є спеціальними, зазначено, що фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, - інших послуг (операцій), пов`язаних із наданням фінансових послуг. У частинах 1, 2 статті 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо згідно із законом надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.
Отже, фактор для надання фінансової послуги має бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.
Щодо розмежування за предметом договору слід зазначити, що під час цесії може бути відступлено право як грошової, так і негрошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Цивільний кодекс України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (стаття 515 цього Кодексу). Предметом договору факторингу може бути тільки право грошової вимоги (як тієї, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України).
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
За змістом пункту 11 частини 1 статті 4 зазначеного Закону, факторинг - є  фінансовою послугою.
Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.
При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.
Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.
Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (ч. 3 ст. 656 ЦК України).
Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.
Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.
Згідно із ч.1 ст. 1084 Цивільного кодексу України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Також розмежування розглядуваних договорів здійснюється за їх формою: правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (ст. 513 Цивільного кодексу України). Оскільки факторинг визначено п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитною операцією, вимоги до такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 909/968/16.
Судовою колегією встановлено, що Договори про відступлення права вимоги від 18.08.2017 вчинені у письмовій формі, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договорів.
Дослідивши умови спірних договорів, судова колегія зазначає, що до відносин, пов`язаних з укладенням вказаних правочинів, не застосовуються положення ч. 3 ст. 1079 ЦК України, оскільки за умовами договорів жодна із сторін не передає грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату.
Провівши аналіз вищенаведених норм чинного законодавства України та матеріалів даної справи, колегія судів констатує, що оспорювані договори відповідають загальним вимогам, встановленим ст. 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Відтак, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги від 18.08.2017, є обґрунтованим та правомірним.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (Справа «Мала проти України», заява № 4436/07, рішення від 03.07.2014, пункт 49).
У зв`язку з вищенаведеним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку як про недоведеність позивачем наявності фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання недійсними оспорюваних договорів, так і про недоведеність порушення цим договором прав та інтересів позивача.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну правову оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд постановив:

                 1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Одеської області від 30.10.2017р. у справі №916/2234/17 без змін.
Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.
  
 Повний текст постанови
складено „25" серпня 2020  року
   
Головуючий суддя                                                                                 С.І. Колоколов

Суддя                                          В.М. Головей   
   
Суддя                                                                                            Г.П. Разюк