П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
18 вересня  2020 року                                                                                 м. Київ
 
Справа №  22-11136                                              Головуючий у1-й інстанції - Сирбул О. Ф.
Унікальний № 753/8514/20                                                                Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:
 
                    головуючого                                       Пікуль А. А.
                    суддів                                                  Гаращенка Д. Р.
                                                                                 Невідомої Т. О.
 
                   за участю секретаря                            Осінчук Н. В.
                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 червня 2020 року у справі за заявою Комунального підприємства експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-
 
                                         у с т а н о в и л а:
  
У травні 2020 року КП експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, в якій просить стягнути з боржника  на користь Комунального підприємства експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 861 грн 50 коп., збитки від інфляції в сумі 114 грн 58 коп., 3% річних у сумі 55 грн 94 коп., витрати на правову допомогу в сумі 1 500 грн, та витрати по сплаті судового збору в сумі 210 грн 20 коп. (а.с.1-3).
В обґрунтування заяви вказано, що  між заявником та боржником, який є власником квартири АДРЕСА_1 (копія договору купівлі-продажу додається), 08 лютого 2008 року укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (копія додається), предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі-послуги) у будинку АДРЕСА_1 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати цих послуг за встанволеним тарифом у строки та на умовах, передбачених цим договором (п.1 договору). У зв`язку із неналежним виконанням боржником зобов`язань за договором надання послуг, у останнього з вересня 2017 року по теперішній час виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 861 грн 50 коп. Це борг за останні три місяці: вересень-листопад 2017 року. Також боржник має сплатити заявнику збитки від інфляції у сумі 114 грн 58 коп. та 3 проценти річних у сумі 55 грн 94 коп. за період з 01 січня 2018 року по 29 лютого 2020 року Крім того, підлягають стягненню також витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою  Дарницького районного суду міста Києва від 10 червня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою КП експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» про видачу судового наказу про стягнення з   ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 165 ЦПК України.
 
Не погодившись з ухвалою суду, представник КП експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», Ключник А. В., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу районного суду скасувати та направити справу до районного суду для продовження розгляду  (а.с.10-13).
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.
 
В суд апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином (а.с.24-31).
Суд ухвалив розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
 
Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню  з таких підстав.
У відповідності до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
          Частиною першою ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що 08 січня 2020 року між КПз експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло - сервіс» та Адвокатським об`єднанням «Шенлі» укладено Договір № 3-20 про надання правничої допомоги.
Згідно п. 6.1 Договору, загальна вартість послуг, що є предметом договору становить 2 100 000 грн. Вартість окремих послуг визначається сторонами у Додатку № 1 до даного Договору (п. 6.2 Договору).
Згідно з п. 2.1 Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 3-20 від 08 січня 2020 року, вартість за підготовку та подання заяви про видачу судового наказу становить 1 500 грн.
Згідно з детальним описом робіт (надання послуг) пов`язаних із поданням заяви про видачу судового наказу про стягнення боргу з  ОСОБА_1  надано послугу з підготовки і подання заяви про видачу судового наказу (п. 2.1 додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги № 3-20 від 08 січня  2020 року), що включає у себе: підготовку заяви про видачу судового наказу разом із додатками; розрахунок пені, збитків від інфляції та трьох відсотків річних на загальну вартість 1 500 грн.
Відмовляючи КПексплуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» у видачі судового наказу районний суд виходив з того, що при зверненні з заявою про видачу судового наказу представник Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло - сервіс» Ключник А.В. не надано доказів обґрунтування та підтвердження витрат понесених на правову допомогу, не долучено квитанцію про оплату вказаних послуг на суму погоджену між замовником та виконавцем згідно акту виконаних робіт за квітень 2020 року, в той же час, детальний опис робіт (надання послуг) пов`язаних із поданням заяви про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 містить лише підпис однієї особи зі сторони виконавця вказаних послуг, що не може слугувати належним та допустимим доказом на підтвердження понесених витрат на правову допомогу.
 
При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд  виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
За змістом ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено:
1) найменування суду, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;
3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;
4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;
5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
До заяви про видачу судового наказу додаються:
1) документ, що підтверджує сплату судового збору;
2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;
3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;
4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.  
Статтею 165 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу, зокрема, згідно з частиною першою цієї статті визначено, що суддя відмовляє у видачі  судового наказу, якщо:
1) заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу;
2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;  
3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу;                      
4) наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 186 цього Кодексу;
5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;
6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;
7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;
8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;
9) заяву подано з порушенням правил підсудності.
 
Як убачається з матеріалів заяви, в ній заявлено вимоги про стягнення з     ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 861 грн 50 коп., збитки від інфляції в сумі 114 грн 58 коп., 3% річних у сумі 55 грн 94 коп., витрати на правову допомогу в сумі 1 500 грн, та витрати по сплаті судового збору в сумі 210 грн 20 коп.
Зі змісту заяви убачається, що вона містить вимогу, передбачену п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України та за своїми формою і змістом відповідає ст. 163 ЦПК України.
На підтвердження вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, збитків від інфляції та трьох процентів річних КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до заяви було додано: копію наказу від 25 жовтня 2007 року  № 158, копію витягу зі статуту КП «Житло-сервіс», копію договору про надання послуг від 08 лютого 2008 року, копію договору купівлі-продажу, розрахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги, розрахунок збитків від інфляції та трьох відсотків річних, копію договору про надання правничої допомоги № 3-20 від 08 січня 2020 року, копію додатку № 01 до договору про надання правничої допомоги № 3-20 від 08 січня 2020 року, детальний опис, копію  довіреності, копію наказу про прийняття на роботу помічника адвоката, копію акту виконаних робіт, копію виписки з банківського рахунку, документ про сплату судового збору, копію заяви з додатками для боржника.
Отже ,оскільки до заяви про видачу судового наказу було додано всі наявні у заявника документи, якими він обґрунтовував свої вимоги щодо стягнення з боржника заборгованості за житлово-комунальні послуги, збитки від інфляції та три проценти річних, у суду першої інстанції не було підстав для відмови заявнику у видачі судового наказу про стягнення вищевказаних сум.
 
Крім того, як убачається з матеріалів справи, на підтвердження вимог про стягнення витрат на правову допомогу заявником було надано: договір № 3-20 про надання правової допомоги від 08 січня 2020 року, укладений між КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та АО «ШЕНЛІ», додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 3-20 від 08 січня 2020 року, детальний опис робіт (надання послуг) пов`язаних із поданням заяви про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, суд першої інстанції не дав належної оцінки вищенаведеним обставинам, а тому посилання суду першої інстанції на те, що при зверненні із заявою про видачу судового наказу представник КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» Ключник А. В. не надано доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу не може бути підставою для відмови у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, збитків від інфляції та трьох процентів річних.
Слід зазначити, що суд, розглядаючи заяву про видачу судового наказу, за умови пред`явлення вимоги, передбаченої ст. 161 ЦПК України, не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Натомість у подальшому, після видачі судового наказу, боржник у заяві про скасування судового наказу може зазначити про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (п.5 ч. 3 ст. 170, ч. 3 ст. 171 ЦПК України), що є передбаченою підставою для скасування судового наказу.
Районний суд на вказані обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку щодо наявності передбачених процесуальним законом підстав для відмови КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» у видачі судового наказу
 
Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ураховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції  про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи до районного суду для продовження розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 268, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу Комунального підприємства експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» задовольнити.
 
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 червня 2020 року скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                                                      А. А. Пікуль
 
Судді                                                                                 Д. Р. Гаращенко
 
 Т. О. Невідома