Справа № 940/175/20                                              Головуючий в суді І інстанції - Косович Т.П. 
 Провадження № 33/824/1806/2020                       Доповідач - Миколюк О.В. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К  Р А Ї Н И
17 липня 2020  року                                                                                                           м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В., 
за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Тетіївського районного суду Київської області  від 08 квітня 2020 року, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Тетіївського районного суду Київської області  від 08 квітня 2020 року,
  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.
 
Згідно з постановою суду, 03.02.2020 року о 19 год. 20 хв. по вул. Соборна в м. Тетіїв, Київської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21070, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.
Не погоджуючись з постановою суду,  ОСОБА_1  в апеляційній скарзі просить її скасувати, а провадження по справі закрити. Дослідити відеозапис подій, знятий ним на мобільний телефон.
В обґрунтуванні вказує, що проходити огляд алкогольного сп`яніння в установленому  порядку не відмовлявся, та стверджував, що на такий огляд його повинні доставити працівники поліції, при цьому відсторонивши його від керування транспортним засобом, однак, працівники поліції відмовились його доставляти в медичний заклад на своєму автомобілі, а наполягали на тому, щоб він сам, на своєму автомобілі поїхав в їх супроводі до медичного закладу.
Заслухавши доповідь судді,пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.
Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду  справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.
В порушення вимог закону, суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , чим грубо порушив його процесуальні права та обмежив ОСОБА_1 в доступі до правосуддя.
Вищевказане порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.
Крім того, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано не було.
Так, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.
При розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що 03 лютого 2020 року о 19 год. 20 хв., коли він рухався на автомобілі Ваз 21070 по вул. Соборній в м.Тетіїв, його зупинили працівники поліції, які виявили застереження про перебування його з явними ознаками алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд в установленому законом порядку, на що він відмовився проходити огляд за допомогою алкотестеру «Драгер», після чого працівники поліції запропонували йому пройти огляд в медичному закладі та він погодився, працівники поліції сказали прослідувати за ними на автомобілі, на що він відразу запитав, як він може продовжувати рух за кермом автомобіля, враховуючи ту обставину, що працівники поліції виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння, на що вони не реагували та склали на нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, звертав увагу, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку не відмовлявся, а лише стверджував, що на такий огляд його повинні доставити працівники поліції, при цьому відсторонивши його від керування транспортним засобом.
Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Під час апеляційного розгляду було переглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, та від проходження огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» він відмовився, на пропозицію працівників поліції пройти огляд в медичному закладі він погодився та працівник поліції наказав йому на своєму автомобілі рухатись за автомобілем працівників поліції до медичного закладу, на що ОСОБА_1 почав говорити, що за кермом автомобіля не має права їхати, оскільки працівники поліції виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим між ними виник конфлікт. З відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. 
Згідно вимог ст. 266 КУпАП та п. 1.2. Інструкції особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан такого сп`яніння.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони Здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).
У разі відмови водія, згідно п. 7. І розділу Інструкції, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Згідно ч.ч.3,4,5 ст.266 КУпАП, уразі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
У відповідності до вимог п.п. 8, 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою  виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
У відповідності до вимог п. 6-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою Кабінету Міністрів таїни від 17 грудня 2008 р. N 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративнепорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Закон, інструкція та порядок визначає чіткий алгоритм дій працівника поліції, в разі якщо в нього є підстави вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Зокрема, він повинен запропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в разі відмови водія пройти огляд на місці, запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я та забезпечити проведення огляду, форма направлення на огляд визначена законом.
Оскільки, під час апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а навпаки наполягав на такому огляді та просив працівників поліції відвезти його на огляд в медичний заклад, відмовляючись їхати за кермом свого автомобіля, натомість працівники поліції, в порушення вимог закону, не відвезли ОСОБА_1 до медичного закладу, а сприйняли його небажання їхати за кермом свого автомобіля до медичного закладу, як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вважаю, що в матеріалах адміністративного провадження відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 працівниками поліції, в установленому законом порядку, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та він відмовився від такого огляду, що ставить під сумнів відповідність протоколу нормам закону.
Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду підлягає скасуванню, а  провадження у справі - закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1   складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - задовольнити.
Постанову Тетіївського районного суду Київської області  від 08 квітня 2020 року щодо  ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1  події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                     Миколюк О.В.