Справа №579/422/20 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.	
Номер провадження 33/816/314/20 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 28 травня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Кролевець Сумської області, непрацюючий, проживаючий в АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1   на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 28 травня 2020 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 10 березня 2020 року о 00:26 в м. Кролевець, по вул. 8 Березня, керував автомобілем ВАЗ 21053, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення. 

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  посилаючись на невідповідність висновків судді обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив постанову судді скасувати та винести нову постанову, якою провадження у даній справі закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
При цьому звертає увагу на те, що було нечітко та неправильно сформульовано суть правопорушення, що позбавляє водія права на судовий захист. 
Зазначає, що поліцейські зупинили його транспортний засіб незаконно, за відсутності підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліції», що підтвердили і самі співробітники поліції. 
Вказує на те, що він пред`являв для перевірки працівникам поліції посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, а тому постанова від 10.03.2020 за ч. 1 ст. 126 КУпАП винесена відносно нього безпідставно. У збудженому стані він знаходився у наслідок неправомірних дій співробітників поліції, а не через вживання спиртних напоїв. 
Стверджує про упереджене ставлення працівників поліції відносно нього, оскільки вони неодноразово зупиняли його  транспортний засіб та весь час намагаються встановити факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Наголошує на тому, що його спілкування із співробітниками поліції тривало приблизно 10 хвилин, після чого він поїхав зі своїм знайомим, жодних свідків не було, при ньому протокол про адміністративне правопорушення не складалося. 
Також вказує на те, що інспектор ОСОБА_2 пропонувала йому пройти незрозуміле йому освідування на місці чи в лікарні, при цьому не пропонувала проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі в медичному закладі, що  порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції від 09.11.2015 за №1452/735.  
Як на неповноту судового розгляду, ОСОБА_1 вказує на те, що судом не було допитано свідка ОСОБА_3 , а також його знайомих, які були пасажирами його транспортного засобу. 
Крім того, вказує на відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейські у встановленому законом порядку не направляв його  у заклад охорони здоров`я для проведення відповідного огляду. 
Зазначає і про не відсторонення його від керування транспортним засобом, що в сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського процедурі оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. 
Також звертає увагу суду на те, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода та млява мова, не вказані в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.      

Як вбачається з матеріалів справи будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги в призначене на 03.07.2020 рок та на 26.08.2020 року судове засідання ОСОБА_1 не з`явився (а.с. 50, 51). Причин неявки до суду не повідомив і клопотань про відкладення слухання справи на іншу дату не подав.  
Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Також, Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи вказані обставини, зокрема обізнаність особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду його скарги, зважаючи на те, що останній в період з 03.07.2020 року по 26.08.2020 року до апеляційного суду так і не з`явився і не надав доказів існування обставин, що об`єктивно перешкоджають йому взяти участь в судовому розгляді, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 розглянути без його участі. 

А тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами  в  справі  про  адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані,  на  основі  яких  у  визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,  винність  даної  особи  в  його вчиненні та інші обставини,  що  мають  значення  для  правильного вирішення  справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. 

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими.
За правилами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного  чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за  ч. 1 ст. 130 КУпАП  настає, в тому числі,  за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 в своїх діях не вбачав складу правопорушення,  тому просив провадження відносно нього закрити.
В суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснював, що дійсно він 10 березня 2020 року о 00:26 в м. Кролевець, по вул. 8 Березня, керував автомобілем та його зупинили працівники поліції. Йому пропонували, без свідків, пройти медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився, оскільки поспішав до Глухівської ЦРЛ.
Такі ж доводи ОСОБА_1 виклав і у своїй апеляційній скарзі.  

Вивчивши матеріали справи та доводи апелянта суд апеляційної інстанції з висновками ОСОБА_1 про безпідставне притягнення його до відповідальності погодитись не може, оскільки його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 145309 від 10.03.2020 року, в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення,  обставини, час та місце  вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, міститься відомості про залучених свідків та посилання на долучені до протоколу докази. Від підпису вказаного протоколу ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків (а.с. 1);
- письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 10.03.2020 року, відповідно до яких вони були залучені працівниками поліції в якості свідків. Вказані особи підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою та в закладі охорони здоров`я (а.с. 3, 4);
-  копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №423514 від 10.03.2020 року за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.5), яка набрала законної сили;
- матеріалами відео з нагрудної камери поліцейського відповідно до якого встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або ж в закладі охорони здоров`я, факт категоричної відмови водія від проходження такого огляду (а.с. 8).
Також, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції був безпосередньо допитаний свідок ОСОБА_4 , який вказав, що в його присутності та в присутності іншого свідка працівники поліції 10 березня 2020 року в нічний час в м. Кролевець, по вул. 8 Березня пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в Кролевецькій ЦРЛ, однак ОСОБА_1 відмовився.
Пояснення допитаних в якості свідків патрульних ОСОБА_5 та ОСОБА_2 теж узгоджуються з матеріалами справи. Поліція пояснювала, що 10 березня 2020 року здійснювали патрулювання в м. Кролевець по бульвару Шевченка та помітили автомобіль ВАЗ 21053 на якому не світився задній габарит, а тому вирішили зупинити даний транспортний засіб. Даний транспортний засіб був зупинений в м. Кролевець по вул. 8 Березня, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Після зупинки ОСОБА_1 вів себе агресивно, під час розмови помітили ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Після чого ОСОБА_1 в присутності двох свідків запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в Кролевецькій ЦРЛ, однак він відмовився.
Будь-яких обставин не довіряти вказаним доказам та поясненням допитаних судом першої інстанції свідків апеляційним судом не встановлено, а апелянтом не надано доказів про їх не допустимість. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про пропонування проходження не зрозумілого йому освідування, про відсутність свідків та факту складення відносно нього протоколу вважає надуманими, оскільки вони спростовуються як письмовими поясненнями свідків так і поясненнями безпосередньо допитаного судом першої інстанції свідка ОСОБА_4 і дослідженого апеляційним судом матеріалами відео. 
Також апеляційний суд не може погодитись і з твердженнями апелянта про нечітко та неправильно сформульовану суть правопорушення, що позбавило його як водія права на судовий захист, оскільки як з відео так і зі складеного відносно ОСОБА_1 протоколу чітко вбачається, що поліція встановила в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим йому і було запропоновано пройти огляд на встановлення наявності чи відсутності такого стану.   

Щодо тверджень апелянта про відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що на його думку, свідчить про те, що поліцейські у встановленому законом порядку не направляв його  у заклад охорони здоров`я для проведення відповідного огляду, то їх апеляційний суд не може визнати такими, що виключають в діях водія складу правопорушення, оскільки той притягується до відповідальності за порушення п. 2.5. ПДР України (відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння). А тому, в даному випадку, направлення такого водія для огляду не складається. 
Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що нестійка хода і млява мова не є ознаками алкогольного сп`яніння, то їх апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, оскільки по при вказані доводи апелянта в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, чітко вказано, що до ознак алкогольного сп`яніння, між іншого, відноситься порушення мови та порушення координації рухів. 
Безпідставна зупинка транспортного засобу та не відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування авто, на чому він теж наголошував в поданій апеляційній скарзі, не спростовує встановлених фактів та не виключає доведеності його вини.
Щодо упередженості працівників поліції чи застосування до ОСОБА_1 неправомірних дій, то апелянтом не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів. 
Щодо неповноти судового розгляду, через та, що суд не допитав свідка ОСОБА_3 , а також його - ОСОБА_1 знайомих, які були пасажирами його транспортного засобу, то апеляційний суд встановив наступне. 
Відповідно до матеріалів справи свідка ОСОБА_3 , який зазначений в протоколі, то суд першої інстанції вживав заходів щодо його виклику до суду, однак поштові повідомлення повертались без вручення адресату. Інший, допитаний судом свідок ОСОБА_4 підтвердив, що огляд ОСОБА_1 працівниками поліції пропонувався в присутності його та іншого свідка, тобто, тим самим підтвердив той факт, що свідків було двоє. Підстав не довіряти вказаному свідкові апелянт не навів, як і не вказав того, що додаткового могла повідомити свідок ОСОБА_3 , та як її покази могли вплинути на результат справи. Щодо допиту знайомих ОСОБА_1 , які були пасажирами його транспортного засобу, то  матеріали справи клопотань про їх допит не містять. 
Посилання апелянта на постанову від 10.03.2020 за ч. 1 ст. 126 КУпАП суті даної справи не стосуються та в її обговорення апеляційний суд не вдається.  
За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови судді Кролевецького районного суду Сумської області від 28 травня 2020 року та закриття провадження по справі, як того просив апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 28 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в роз1 рік - залишити без зміни, а  його  апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.