Справа № 991/5267/20
Провадження № 1-кс/991/5832/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 29.05.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 52020000000000259 від 15.04.2020,
ВСТАНОВИВ:
09.07.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 29.05.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 52020000000000259 від 15.04.2020.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.07.2020 для розгляду скарги було визначено слідчого суддю ОСОБА_1 

20.07.2020 до початку розгляду скарги по суті від ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому він повідомив, що кримінальне провадження № 52020000000000259 від 15.04.2020 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України постановою старшого детектива ОСОБА_3 від 13.07.2020. Заявник вважає, що у зв`язку із закриттям кримінального провадження в межах якого було подано скаргу, провадження за скаргою має бути закрито.
Для розгляду клопотання ОСОБА_2 та старший детектив ОСОБА_3 не з`явилися, у зв`язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.
За змістом положень, наведених у ч. 2 ст. 305 КПК України підставою для закриття провадження за скаргою є самостійне скасування слідчим чи прокурором рішень, передбачених пп. 1, 2, 5, 6 ч. 1 ст. 303 КПК України, а також припинення дії чи бездіяльності, яка оскаржується.
Отже наведені у заяві обставини не є підставою для закриття провадження за скаргою.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
- скасування рішення слідчого чи прокурора;
- зобов`язання припинити дію;
- зобов`язання вчинити певну дію;
- відмову у задоволенні скарги.
У ч. 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.
Оскільки, подавши заяву про закриття провадження за скаргою заявник фактично відмовився від реалізації та використання свого права на підтримання такої скарги та розгляду слідчим суддею питань, порушених у скарзі, слідчий суддя, враховуючи принцип диспозитивності вважає за можливе постановити ухвалу про залишення скарги без розгляду.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 26, 303, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 29.05.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 52020000000000259 від 15.04.2020 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Слідчий суддя                                                                          ОСОБА_1