Ухвала 

02 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 289/1251/17-ц
провадження № 61-48444св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Радомишльської міської ради Житомирської області, третя особа - відділ Держгеокадастру у Радомишльському районі Житомирської області, про скасування рішення та державних актів на право власності на землю, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_4 , на постанову Житомирського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Радомишльської міської ради Житомирської області, третя особа - відділ Держгеокадастру у Радомишльському районі Житомирської області, про скасування рішення та державних актів на право власності на землю.
Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року позов задоволено частково. 
Визнано недійсним та скасовано рішення Радомишльської міської ради № 36 від 25 березня 2009 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки площею 0,05 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0605га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 . 
Визнано недійсними та скасовано державні акти на право власності на землю на ім`я ОСОБА_2 серії ЯЗ № 433676 від 18 жовтня 2010 року, ЯЗ №433677 від 18 жовтня 2010 року.
В решті вимог відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 листопада 2018 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року в частині задоволення позову скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Відмовлено ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Радомишльської міської ради Житомирської області про визнання недійсним та скасування рішення Радомишльської міської ради № 36 від 25 березня 2009 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки площею 0,05 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0605 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на землю на ім`я ОСОБА_2 серії ЯЗ № 433676 від 18 жовтня 2010 року, ЯЗ № 433677 від 18 жовтня 2010 року.
В частині відмови у позові рішення залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 2 880,00 грн.
У грудні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати  постанову Житомирського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року та залишити в силі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року. 
У лютому 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали відзив на касаційну скаргу, в якому просили касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного суду від 19 листопада 2018 рокузалишити без змін. 
Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції. 
У січні 2019 року матеріали цивільної справи № 289/1251/17 надійшли до Верховного Суду та 13 квітня 2020 року передані судді-доповідачу Дундар І. О.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Радомишльської міської ради Житомирської області, третя особа - відділ Держгеокадастру у Радомишльському районі Житомирської області, про скасування рішення та державних актів на право власності на землю, призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                             І. О. Дундар
                                                                     Є. В. Краснощоков
                                                                     В. І. Крат