ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" липня 2020 р.           Справа№ 925/1192/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко О.В.
суддів:            Дикунської С.Я. 
          Станіка С.Р. 

без повідомлення учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод»  на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2020 (повний текст рішення підписано 09.02.2020)

у справі №925/1192/19 (суддя Спаських Н.М.)
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод»
до  Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради
про  стягнення 45 000,00 грн

1. Зміст позовних вимог та заперечень
Товариство з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про стягнення 45 000,00 грн шкоди (15000,00 грн платежів за звернення до Антимонопольного комітету України та 30 000,00 грн оплати послуг правової експертизи звернень до Антимонопольного комітету України), завданої неправомірними рішеннями та діями Департаменту у процедурі публічних закупівель.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що внаслідок встановлення відповідачем дискримінаційних умов у тендерній документації було порушено його право брати участь у процедурі закупівлі на рівних умовах, та конституційне право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Позивач вказував на те, що він був змушений звертатися за захистом своїх прав та законних інтересів до Антимонопольного комітету України з відповідними скаргами, та сплачувати плату за їх подання. Крім того, позивач поніс витрати на оплату послуг правової експертизи можливості оскарження та написання кожної скарги до Антимонопольного комітету України щодо оскарження положень тендерної документації. За твердженням позивача, неправомірними діями відповідача ТОВ «Кап-Прод» завдано шкоди на загальну суму 45 000,00 грн, які він просив стягнути із замовника торгів.
У відзиві на позов відповідач заперечив проти позовних вимог у повному обсязі та зазначив про те, що позивач не довів як факт завдання шкоди на спірну суму неправомірними діями відповідача, так і наявність причинно-наслідкового зв`язку між спричиненою шкодою та протиправною поведінкою відповідача під час проведення процедур закупівлі.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом
З матеріалів справи вбачається, що 28.05.2019 Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» розміщено на веб-порталі «Прозорро» оголошення №UА-2019-05-28-000748-b про проведення процедури закупівлі Код ДК 021:2015-15110000-2 - М`ясо», очікувана вартість закупівлі - 3  920  400,00 грн.
07.06.2019 позивачем подано скаргу до Антимонопольного комітету в порядку ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі», підставами подання скарги є встановлення замовником вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників на підставі ч. 4 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», принципів відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, недискримінації учасників, визначених ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі».
За подання скарги у відповідності до ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» позивачем сплачено 5 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №550 від 07.06.2019.
Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України за вищевказаною скаргою позивача прийнято рішення №8451-р/пк-пз від 26.06.2019, яким зобов`язано Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради внести зміни до тендерної документації за процедурою закупівлі - «ДК 021: 2015: 15110000-2 - М`ясо», оголошення про проведення якої оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу №UА-2019-05-28-000748-b, з метою усунення порушень, які викладені у мотивувальній частині рішення. 
11.07.2019 Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради внесено зміни до тендерної документації.
13.07.2019 позивачем повторно подано скаргу до Антимонопольного комітету в порядку ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі», підставами подання скарги є встановлення замовником вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників на підставі ч. 4 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», принципів відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, недискримінації учасників, визначених ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі», невиконання замовником рішень органу оскарження.
За подання скарги у відповідності до ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» позивачем сплачено 5 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 608 від 12.07.2019.
Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України було прийнято рішення за скаргою позивача №10574-р/пк-пз від 02.08.2019, яким зобов`язано Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради внести зміни до тендерної документації за процедурою закупівлі - «ДК 021: 2015: 15110000-2 - М`ясо», оголошення про проведення якої оприлюднена на веб-порталі Уповноваженого органу №UА-2019-05-28-000748-b, з метою усунення порушень, які викладені у мотивувальній частині рішення.
14.08.2019 позивачем втретє подано скаргу до Антимонопольного комітету в порядку ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі», підставами подання скарги є встановлення замовником вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників на підставі ч. 4 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», принципів відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, недискримінації учасників, визначених ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі», невиконання замовником рішень органу оскарження.
За подання скарги у відповідності до ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» позивачем сплачено 5 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №627 від 14.08.2019.
Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України за скаргою позивача було прийнято рішення №12041-р/пк-пз від 29.08.2019, яким зобов`язано Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради внести зміни до тендерної документації за процедурою закупівлі - «ДК 021: 2015: 15110000-2 - М`ясо», оголошення про проведення якої оприлюднена на веб-порталі Уповноваженого органу №UА-2019-05-28-000748-b, з метою усунення порушень, які викладені у мотивувальній частині рішення.
29.04.2019 між ТОВ «Кап-Прод» та Фізичною особою-підприємцем Шевченком Григорієм Михайловичем було укладено договір №29-19-101 про надання правової допомоги для проведення правової експертизи можливості оскарження умов Тендерної документації закупівлі за номером UА-2019-05-28-000748-b, складання та подання скарги щодо оскарження положень тендерної документації за номером UА-2019-05-28-000748-b до органу оскарження у відповідності до вимог ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі».
За результатами надання послуг ФОП Шевченком Г.М . та ТОВ «Кап-Прод» підписані акти прийняття-передачі правової допомоги на загальну суму 30  000,00 грн.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 03.02.2020 у позові відмовлено повністю.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав на відсутність прямого причинного зв`язку між встановленням відповідачем дискримінаційних умов у тендерній документації та сплатою позивачем 15  000,00 грн за подання скарг до Антимонопольного комітету України. Місцевий господарський суд зазначив, що зв`язок між цими подіями лише опосередкований, оскільки пов`язаний із попереднім прийняттям позивачем рішення стати учасником цих відносин у публічній оферті, яка для позивача не є обов`язковою, та оскаржувати дії відповідача. Суд дійшов висновку, що безпосереднього зв`язку між діями відповідача та сплатою позивачем фіксованого платежу до бюджету за подання скарг до Антимонопольного комітету України позивачем не доведено.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позивач мав довести, що сплачені ним 15  000,00 грн за подання трьох скарг до Антимонопольного Комітету України є витратами, які позивач зробив або мусив зробити для відновлення свого порушеного права, і шкода, ймовірно завдана відповідачем, повинна бути прямим наслідком незаконних дій відповідача. Крім того, звернення позивача до ФОП Шевченко Г.М. не мало ніякої об`єктивної необхідності, не передбачено законом як передумова для звернення до Антимонопольного комітету України і залежало виключно від волі позивача у правовідносинах, що виникли між сторонами.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2020 у справі №925/1192/19 скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача він поніс витрати за подання відповідних скарг до Антимонопольного комітету України. За твердженнями позивача, ці витрати він поніс для відновлення свого порушеного права. За відсутності протиправної поведінки відповідача позивач не витрачав би кошти у вигляді платежів за розгляд його скарг Антимонопольним комітетом України. Подання скарг було здійснено з метою відновлення порушеного права на участь у закупівлі, права на свободу підприємницької діяльності та права на недискримінацію під час проведення процедури закупівлі. Позивач вважає, що його витрати мають бути відшкодовані згідно ст. 22 ЦК України у повному обсязі. Крім того, на переконання скаржника, сам факт існування незаконного рішення дає йому право на відшкодування збитків, незалежно від наявності вини.

5. Доводи учасників справи щодо апеляційної скарги
Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надходило.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №925/1192/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2020 у справі №925/1192/19, справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

7. Джерела права й акти їх застосування
Господарський кодекс України
Згідно з ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Цивільний кодекс України
У відповідності до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди за наявності правопорушення, що потягло її виникнення.
Частинами 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Статтею 1173 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Статтею 1173 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Господарський процесуальний кодекс України
За приписами частин 1-3  статті 13 Господарського процесуального кодексу України  судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною 1  статті 14 Господарського процесуального кодексу України  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього  Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За визначенням частини 1  статті 73 Господарського процесуального кодексу України  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Приписами ст. ст. 76, 77  Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з  ст. 86 Господарського процесуального кодексу України  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

8. Позиція апеляційного суду
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної зокрема у постановах від 25.06.2019 у справі №910/422/18 та від 01.04.2019 у справі №909/654/18, збитками є об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ, яке пов`язане з утиском інтересів особи як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.
Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає, про що вірно було зазначено судом першої інстанції.
При цьому, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
Беручи до уваги викладене, та в силу ст. 74 ГПК України, саме позивач повинен довести факт протиправної поведінки, спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою винної особи та збитками потерпілої сторони. З огляду на це, апеляційний господарський суд відхиляє доводи позивача про те, що сам факт існування незаконного рішення відповідача дає йому право на відшкодування збитків.
В обґрунтування причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та понесеними позивачем витратами позивач стверджує, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача, а саме встановлення умов до тендерної документації, які в подальшому були визнані Антимонопольним комітетом України дискримінаційними, він був змушений звертатися зі скаргами на такі дії, оскільки мав намір взяти участь в аукціоні, що проводився відповідачем як замовником аукціону.
Водночас, наявні у матеріалах справи докази не підтверджують реальність намірів Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» взяти участь у процедурі закупівлі, ініційованої відповідачем за оголошенням №UА-2019-05-28-000748-b. Так, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про факт відмови відповідача у допуску позивача до процедури закупівлі з причин, які слугували підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» зі скаргою на встановлення відповідачем вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників. Так само матеріали справи не містять доказів того, що встановлені відповідачем умови перешкоджали відповідачу взяти участь у процедурі закупівлі та були визнані дискримінаційними по відношенню саме до нього.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач після задоволення Антимонопольним комітетом України його скарг на дії відповідача так і не подав свої тендерні пропозиції для участі у процедурі закупівлі. Тобто, фактично позивач не скористався вжитими ним заходами з оскарження для відновлення свого порушеного права.
Таким чином, наведені обставини підтверджують висновок місцевого господарського суду про те, що брати участь у закупівлях не є обов`язком позивача для здійснення його господарської діяльності, а тому у випадку неучасті у процедурах закупівлі у позивача не виникає потреба оскаржувати умови тендерної документації та сплачувати кошти за звернення до Антимонопольного комітету України. 
Щодо витрат позивача, здійснених у зв`язку з проведенням правової експертизи та написанням скарг, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що звернення позивача до ФОП Шевченко Г.М. не мало об`єктивної необхідності, не передбачено законом як передумова для звернення до Антимонопольного комітету України і залежало виключно від волі позивача у правовідносинах, що виникли між сторонами. 
Крім того, як вірно зазначено місцевим господарським судом, розміщення відповідачем оголошення №UА-2019-05-28-000748-b про закупівлю як публічна оферта для невизначеного кола осіб прямо не стосувалося жодних прав позивача і не обмежувало та не порушувало їх безпосередньо. Позивач на власний розсуд прийняв рішення взяти участь у закупівлях і оскаржувати умови тендерної документації, оскільки вважав їх дискримінаційні по відношенню до нього.
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що право на стягнення позадоговірної шкоди за ст. 1173 ЦК України виникає лише тоді, коли постраждала особа виявляється проти її волі втягнутою у відносини із завдавачем шкоди, який протиправно втрутився у права та інтереси постраждалої особи; постраждала особа не впливає на дії завдавача шкоди; за своєю природою шкода виникає неочікувано для постраждалої особи у невідомому наперед розмірі і така шкода ніяким чином не може мати походження як обов`язковий платіж на користь бюджету.
Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що рішення Антимонопольного комітету України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень суб`єкта господарювання, та містить лише думку органу, який його склав. Сам факт наявності рішення про встановлення відповідачем у тендерній документації дискримінаційних умов, за відсутності доказів того, що позивач дійсно намагався взяти участь, але не був допущений до процедури закупівлі з причин наявності відповідних умов, ще не є безумовною підставою для стягнення з відповідача витрат, здійснених позивачем на оскарження таких умов. Крім того, позивачем не доведено, що його неучасть у процедурі закупівлі мала який-небудь негативний вплив на його підприємницьку діяльність.
Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-77 ГПК України того, що він був вимушений звертатися до Антимонопольного комітету України за захистом своїх порушених прав, як і не доведено того, що 45  000 грн, які він просить стягнути з відповідача, є його реальними збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. Матеріалами справи не підтверджується прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та витратами позивача у сумі 45  000 грн. 

9. Висновки апеляційного суду
З наведеного вбачається, що за наслідками дослідження наявних в матеріалах справи доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність  позивачем у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та збитками позивача.
На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що викладені позивачем доводи в обґрунтування апеляційної скарги є безпідставними, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, не доведені належними доказами, а тому не підлягають задоволенню. Рішення суду першої інстанції від 03.02.2020 прийнято у відповідності до норм закону без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2020 у справі №925/1192/19 залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2020 у справі №925/1192/19 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод».
4. Матеріали справи №925/1192/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.
5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                            О.В. Тищенко 

Судді                                                                                С.Я. Дикунська

                                                                                С.Р. Станік