ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/212/20  Номер провадження 33/814/478/20	Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., з участю секретаря судових засідань Коротун І.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника – Охмака В.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.05.2020,
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, жителя АДРЕСА_1 ,-
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 420 (чотириста двадцять)  грн.  40 коп 
Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 18 лютого 2020 року о 00 год. 04 хв. на автошляху Р-10 керував автомобілем OPEL OMEGA, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.05.2020 щодо ОСОБА_1 та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Одночасно апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.05.2020.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував того, що: під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння: свідків не було, права і обов`язки ОСОБА_1 поліція не роз`ясняла; роздруківки з кількістю проміле алкоголю не було; в протоколі про адміністративне правопорушення апелянт не розписувався; відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейських; поліція незаконно склала протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 .
Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника Охмака В.І., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, суд дійшов висновку.
Згідно ст. 294 КУпАП  постанова судді по справі про  адміністративне  правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, постанова Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.05.2020 щодо ОСОБА_1 була винесена без участі останнього. Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не була присутня в судовому засіданні і лише 19.05.2020 отримала копію зазначеного судового рішення, у неї була відсутня можливість оскаржити постанову у встановлений ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк. Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  подав до суду 25.05.2020, тобто протягом 10 днів з моменту отримання копії оскаржуваної постанови. 
Отже, за таких обставин, зважаючи на те, що оскаржувана постанова стосується інтересів ОСОБА_1 , поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності строк на апеляційне оскарження не пропустила.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Адміністративна відповідальність  за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за  керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9 a) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
У пункті 2.5 ПДР вказано, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина за обставин встановлених судом, підтверджується наявними у справі взаємоузгодженими між собою доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №086946, відповідно до яких 18 лютого 2020 року о 00 год. 04 хв. на автошляху Р-10 водій ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL OMEGA, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився, у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, результат якого показав – 1,77 проміле алкоголю в крові (а.с.3). Вказаний протокол ОСОБА_1 підписано. 
Відповідно долученої до матеріалів справи роздруківки технічного приладу «Драгер » вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння 18.02.2020 о 00 хв 04 год за допомогою спеціального технічного засобу "Drager Alcotest 6810", результат якого показав 1,77 проміле алкоголю в крові (а.с.4). Отже, доводи апелянта про відсутність роздруківки технічного приладу «Драгер» є неспроможними.
Дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №086946 та у роздруківці технічного приладу «Драгер » від 18.02.2020 не суперечать один одному, а навпаки фактично підтверджуються показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який у поданій апеляційній скарзі та суді апеляційної інстанції підтвердив, що керував автомобілем OPEL OMEGA, державний номерний знак НОМЕР_1 ., і його було зупинено працівниками поліції, які запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер».
Доводи апеляційної скарги   ОСОБА_1 про відсутність свідків під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №086946 вказані, як свідки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , пояснення яких про проходження огляду ОСОБА_1 18.02.2020 в їх присутності за допомогою приладу «Драгер» (результат огляду – 1,77 проміле алкоголю в крові) містяться у матеріалах справи (а.с. 6, 7). 
Окрім цього, твердження ОСОБА_1 щодо того, що йому не було роз`яснено прав і обов`язків працівниками поліції спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №086946 , відповідно до яких ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що засвідчено підписом особи, що притягається до адміністративної відповідальності (а.с.3).
Посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи як доказу відеозапису із нагрудних камер поліцейських є слушними, однак на правильність судового рішення суду першої інстанції за наявності наведених вище взаємоузгоджених доказів це не впливає.
Отже, наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом апеляційному суду не надано.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виніс законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.05.2020 щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                 О.М. Корсун