Справа № 428/4710/20 
Провадження № 33/810/153/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року                м. Сєвєродонецьк Луганської області

Луганський апеляційний суд в складі:
Головуючого судді - Савича Ю.М.
За участю : секретаря судового засідання - Василович Г.Ю. 
Особи, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності  - ОСОБА_1 
його захисника -  адвоката - Чернобай С.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Луганського апеляційного суду, апеляційну скаргу захисника - адвоката Чернобай С.С., що діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 червня 2020 року, 
якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ТОО «Кабріолет» , менеджером, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично тимчасово проживає : АДРЕСА_2 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП ,- 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 червня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП. 
На нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі дві тисячі чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років та стягнуто з нього судовий збір у розмірі 420 грн.40 коп. на користь держави. 
В постанові зазначено, що 28.05.2020 року об 14 годині 10 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Новікова, буд. 14, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X 5, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився в медичному закладі КНП КДЦ Сєвєродонецької міської ради в м. Сєвєродонецьку по вул. Сметаніна, буд. 5, висновок лікаря № 225 від 28.05.2020 року. При цьому, ОСОБА_1 двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
28.05.2020 року об 15 годині 52 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Новікова, буд. 14, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X 5, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився за допомогою AlcotestDragerARMK-0081у присутності двох свідків. Тест №459 від 28.05.2020 року позитивний - 1,96‰. При цьому, ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративній відповідальності за ст. 130 КУпАП.
03 серпня 2020 року захисник - адвокат Чернобай С.С., що діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню. 
Вказує, що ОСОБА_1 не отримував судової повістки про виклик до суду, через що не брав участі у судовому засіданні та не отримував постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, що є порушенням ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У зв`язку з зазначеним просить поновити строк оскарження постанови Сєвєродонецького міського суду від 22.06.2020 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
26.08.2020 року захисник – адвокат Чорнобай С.С. подав уточнену та доповнену апеляційну скаргу, в якій зазначає, що в порушення п.20 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 лікар – нарколог ОСОБА_2 не видав другий примірник висновку ОСОБА_1 , лікар – нарколог не проводив досліджень, передбачених вказаною Інструкцією та не складав Акт медичного огляду, а лише поклався на показання «ДрагерАлкотестера», тобто провів медичний огляд формально, з рядом порушень , посилається, що згідно п.22 Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними. Заявив клопотання про виклик для дачі пояснень апеляційному суду лікаря – нарколога ОСОБА_2 . Судом першої інстанції не досліджено факт, чи пройшли застосовані поліцейськими та лікарем технічні прилади, в саме газоаналізатори «ДрагерАлкотестер» державну реєстрацію, сертифікацію та відповідну повірку, та чи допущені вони до використання працівниками патрульної поліції. Пристрій « AlcotestDragerARMK-0081 » відсутній у переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а відтак його показання не можуть бути братися до уваги. В порушення ст.266 КУпАП поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, внаслідок чого щодо нього було складено другий протокол за ч.3 ст.130 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з доповненнями , апеляційному суду пояснив, що 28.05.2020 р. він дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак вважає, що докази по справі зібрано з порушенням КУпАП, які, на його думку, є недопустимими, а тому вони не можуть бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, заявив, що в протоколі зазначено, що його складено за участю двох свідків, яких він не бачив , оскільки на місці події їх не було., просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Захисник – адвокат апеляційному суду пояснив, що відсутні дані про те, що суд першої інстанції належним чином повідомив його та ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду, в матеріалах справи відсутні документи про те, коли , яким органом та яким документом в Україні зареєстровано газоаналізатор «Алкотестер ДрагерARMR-0081», за допомогою якого встановлено , що ОСОБА_1 керував автомашиною в стані алкогольного сп`яніння, відсутні дані про те, коли проводилась повірка вказано приладу та яким документом її зафіксовано, судом першої інстанції не взято до уваги, що Наказ МВС України № 33 від 01.03.2010 р скасовано ще в 2015 році, а тому відсутні підстави для використання приладу «Алкотестер Драгер» в практичній роботі, як поліцейських,так і медиків. Зазначив, що лікарем ОСОБА_3 , який проводив 28.05.2020 р. відносно ОСОБА_1 медичний огляд та прийшов до висновку про перебування останнього в стані сп`яніння, порушено Інструкцію, якою передбачено проведення таких оглядів, оскільки лікар не виміряв тиск та не встановив інші параметри, які необхідно було встановити при медичному огляді, вважає всі докази недопустимими, просить провадження закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Допитана в якості свідка ОСОБА_4 апеляційному суду пояснила, що вона в повному обсязі підтримує протокол про адміністративне правопорушення від 28.05.2020 р. стосовно ОСОБА_1 , а також свій письмовий рапорт від 28.05.2020 р. на ім`я начальника патрульної поліції в Луганській області, надала суду пояснення, які тотожні вказаним доказам, додатково пояснила, що ОСОБА_1 керував автомашиною в стані алкогольного сп`яніння, так як у нього був запах алкоголю з порожнини рота, мали місце порушення координації рухів та мови . За згодою водія ОСОБА_1 , стосовно останнього, за допомогою пристрою «Алкотестер Драгер» було проведено медичний огляд, який показав, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення нею складено в присутності двох свідків, які в ньому розписались, ОСОБА_1 провини своєї не визнав, також був ознайомлений із протоколом, йому були роз`яснені права, будь-яких заяв чи зауважень на момент складення протоколу ні ОСОБА_1 , ні свідками зроблено не було. 
Допитаний в якості свідка лікар – нарколог ОСОБА_2 апеляційному суду пояснив, що 28.05.2020 р. за направленням поліцейського ОСОБА_5 він здійснив медичний огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Під час огляду він вимірював тиск та пульс ОСОБА_1 , про що зазначив у відповідному Акті огляду . Після чого, за допомогою спеціального пристрою «ДрагерАлкотестер» було встановлено, у ОСОБА_1 2, 08 промілі, що відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеню , окрім того, у ОСОБА_1 було встановлено запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. За результатами огляду він склав відповідний Акт медичного огляду, а на підставі вказаного Акту, склав Висновок , в якому зазначив, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, час зазначений у Висновку, а саме: 15 год.20 хвл. - це початок його складання . В цілому медичний огляд стосовно ОСОБА_1 проходив приблизно 30 хвл. Акт щодо огляду водія поліцейським не передавав, а надав їм Висновок стосовно ОСОБА_1 , оскільки поліцейські зазначений Акт у нього не вимагали.На своєму висновку, як спеціаліст, наполягає.
За клопотанням захисника – адвоката його підзахисного ОСОБА_1 до апеляційного суду для дачі пояснень неодноразово викликались свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак до залу апеляційного суду не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили, ОСОБА_1 та його адвокат – захисник не заперечують закінчити апеляційний розгляд без допиту в апеляційному суду свідків, на підставі доказів, досліджених судом та перевірених апеляційним судом. 
29.09.2020 року, під час апеляційного розгляду, захисник – адвокат Чернобай С.С., в порядку ст.21 КУпАП заявив клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу ТОВ «Кабріолет», в якому ОСОБА_1 з 22.07.2020 р. працює менеджером, оскільки вказаний колектив звернувся із відповідним клопотанням від 26.08.2020 р. до апеляційного суду, яке захисник – адвокат Чернобай С.С. 29.09.2020 р. під час апеляційного розгляд передав апеляційному суду. 
Заслухавши захисника - адвоката Чернобая С.С., ОСОБА_1 , як особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями, просять її задовольнити, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та докази по ній, перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд доходить наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Чернобай С.С. не були присутні при розгляді адміністративної справи . 
З тим, щоб не порушувати конституційне право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, з метою надання доступу до правосуддя належить поновити строк апеляційного оскарження. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції адміністративну справу відносно ОСОБА_1 розглянуто у відповідності до вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП. 
Постанова суду відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП.
При розгляді справи суд правильно оцінив докази, що містяться у справі і обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, а саме: 
- роздруківкою тесту на вміст алкоголю з газоаналізатора «Drager» від 28.05.2020 р., відповідно до якої, результат тесту ОСОБА_1 дорівнює 1,96 ‰;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. За допомогою газоаналізатора «Drager» у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння на рівні 1,96 ‰ (проба позитивна);
- поясненнями у судовому засіданні поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Луганській області ДПП Погорилюк А.Є., яка склала протокол серії БД № 310414 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП відповідно до яких, 28.05.2020 року вона в складі екіпажу поліції здійснювала патрулювання в м. Сєвєродонецьку. Вони отримали повідомлення на службовий планшет, згідно якого водій транспортного засобу BMW X 5, державний номерний знак НОМЕР_1 керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зазначений транспортний засіб ними був зупинений об 15-52 год. в районі буд. № 11 по вул. Новікова в м. Сєвєродонецьку. В ході спілкування з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд за на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alcotest Drager. Після чого, ними було запрошено двох свідків та в їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою Alcotest Drager ARMK-0081 та прилад показав, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Водію було роз`яснено його права, а також те, що за відмову від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, передбачено таку ж відповідальність, як і за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Після чого у відношенні ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки останній двічі протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Після чого, ОСОБА_1 було повідомлено, що його відсторонено від керування транспортним засобом.
- аналогічними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 28.05.2020 р.. які були надані поліцейським;
- диском з файлами відеофіксації обставин вчинення правопорушення та складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 від 28.05.2020 р. 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 310414 від 28.05.2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 у присутності свідків, щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 310329 від 28.05.2020 року, складеного поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальону УПП в Луганській області ДПП Здобнової Д.Ю., щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП., згідно якого 28.05.2020 року об 14 годині 10 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Новікова, буд. 14, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X 5, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився в медичному закладі КНП КДЦ Сєвєродонецької міської ради в м. Сєвєродонецьку по вул. Сметаніна, буд. 5.
- висновком лікаря – нарколога ОСОБА_2 , який складено на підставі Акту № 225 від 28.05.2020 року медичного огляду , згідно якого встановлено , що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
- довідкою інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенанта поліції О. Лозинської, згідно якої ОСОБА_1 протягом календарного року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 – 02.07.2019 року та за ч.2 ст. 130 КУпАП – 21.12.2019 року. 
Щодо доводів апеляційної скарги захисника – адвоката Чернобай С.С. то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно розцінив дії ОСОБА_1 та його захисника , як намагання затягнути розгляд справи з метою уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Доводи захисника – адвоката, що згідно Висновку медичного огляду ОСОБА_1 від 28.05.2020 р. , виконаного лікарем – наркологом ОСОБА_2 , останній почав складати свій Висновок об 15 год.20 хвл., однак, в протоколі про адміністративне правопорушення , складеному на підставі зазначеного Висновку, вказано час його складання 15 год.10 хвл., тобто, що Акт медичного огляду та Висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння були оформлені пізніше, ніж було складено сам протокол, не приймаються до уваги, спростовуються письмовим рапортом від 28.05.2020 р. поліцейського Здобнової Д.Ю., яка склала протокол, її направленням на медичний огляд ОСОБА_1 від 28.05.2020 р. , складеного об 14 год 40 хвл., копією самого Акту № 225 від 28.05.2020 р., дослідженого апеляційним судом та поясненнями лікаря – нарколога ОСОБА_2 , тобто підстави для визнання протоколу недопустимим доказом - відсутні . 
Доводи захисника – адвоката , що пристрій «ДрагерАлкотестер» офіційно не зареєстрований та не пройшов державну повірку, спростовуються документами, наданими апеляційному суду т.в.о. начальника УПП в Луганській області Миколою Кононовим від 07.09.2020 р., а саме : сертифікатами затвердження типу засобів вимірювання техніки серія А № 007292 від 01.09.2014 р. та сертифікатом відповідності засобів вимірювання техніки затвердженого типу серія В № 007604, щодо газоаналізаторів «ДрагерАлкотестер» , виданих Міністерством розвитку і торгівлі України, Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки №12-01/7382 Мінекономрозвитку України, із якого видно, що газоаналізатор Алкотестер 6820 пройшов державну повірку, яка чинна до 03.12.2020 року, Свідоцтвом про державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатора «ДрагерАлкотестер», виданого Державною службою України з лікарських засобів, сервісною гарантійною книжкою газоаналізатора «ДрагерАлкотестер 6820» на підставі Наказу від 29.12.2014 р. № 1529. 
Доводи захисника – адвоката, що спеціальні пристрої Drager Alcotest 6510 та Drager ARMK-0081 відсутні у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені на території України, не відповідають дійсності, оскільки, згідно з Наказом Мінекономрозвитку від 13.07.2016 року № 1161 «Деякі питання ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки» зареєстрованого в Мін`юсті 03.08.2016 р. за № 1081/29211, ДП «Укрметртестстандарт» уповноважено на ведення та формування Реєстру, який розміщується на веб-сайті підприємства. На теперішній час пройшли процедури оцінки відповідності та занесені до Реєстру вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. В тому числі і газоаналізатори Alcotest …,Interlock…, виробництва Drager Safety AG , Німеччина, сертифікат перевірки типу UA TR 001 101-17 , виданий 05.10.2017 р., строк дії до 05.10.2027 р. 
Доводи захисника – адвоката, що поліцейськими істотно порушено вимоги ст.266 КУпАП, оскільки, встановивши факт керування ОСОБА_1 автомашиною в стані алкогольного сп`яніння, вони фактично не відсторонили його від керування, що призвело до того, що ОСОБА_1 , 28.05.2020 р. повторно сів за кермо та керував автомашиною в стані алкогольного сп`яніння, в наслідок чого, щодо нього було повторно складено протокол за ч.3 ст.130 КУпАП, приймаються до уваги частково, оскільки , дійсно, відповідно до вимог ч.1 ст.266 КУпАП , поліцейські, встановивши, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повинні були відсторонити його від керування автомашиною, однак вказаних вимог Закону поліцейськими виконано не було, оскільки вони формально відсторонили його від керування, усно повідомивши йому про це, однак, конкретних дій щодо цього ними не було виконано, що призвело до того, що ОСОБА_1 в цей же день , повторно вчинив правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП. В зв`язку із чим, про вказаний         факт належить повідомити начальника управління патрульної служби в Луганській області НПУ для прийняття конкретних, дієвих заходів реагування з метою недопущення таких порушень поліцейськими в подальшій роботі, оскільки внаслідок того, що водій ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння повторно сів за кермо своєї автомашини та продовжив нею керувати, могло призвести до тяжких наслідків у виді ДТП, людських жертв та матеріальних збитків.
Разом із тим, не відсторонення поліцейськими водія ОСОБА_1 від керування автомашиною не давало підстав останньому, який перебував в стані алкогольного сп`яніння і вказаний факт вже був зафіксований поліцейськими, сідати за кермо та керувати автомашиною повторно в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про небажання водія виконувати вимоги Закону та роботи відповідні висновки з приводу своїх неправомірних дій.
Всі докази ретельно досліджені та перевірені апеляційним судом, є допустимими та належними, узгоджуються між собою та підтверджують висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, недовіряти їм чи ставити їх під сумнів, у апеляційного суду відсутні будь-які підстави, а тому, доводи ОСОБА_1 та його захисника – адвоката щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП не можуть бути прийнятими до уваги та розцінюються, як засіб захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.
Вважаю, що судом не було допущено істотних порушень КУпАП та неповноти судового розгляду, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
З огляду на зазначене, з врахуванням характеру вчинених правопорушень, особи ОСОБА_1 , вважаю, що клопотання захисника – адвоката та ОСОБА_1 , заявлене в порядку ст.21 КУпАП про звільнення останнього від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу ТОВ «Кабріолет», належить залишити без задоволення, оскільки адміністративне стягнення, накладене судом першої інстанції є необхідним та достатнім , з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання Законів України, а також для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.                                                        Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.
Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Суд відзначає, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.
Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.
Отже, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду,  не вжив заходів для явки до суду 19.06.2019р. та 22.06.2020 року, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, та протягом цього часу не вжив заходів щодо залучення захисника для захисту своїх інтересів, тому суд вважає, що наведена поведінка ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Чернобай С.С. є такою, що була направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.
В той же час практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 р) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. 
З огляду на зазначене , апеляційний суд вважає правильним рішення суду першої інстанції провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
На підставі вищезазначеного, вважаю, що апеляційну скаргу з доповненнями та уточненнями належить залишити без задоволення. а постанову суду - без змін. 

Керуючись ст.294 КУпАП,-

    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу з доповненнями та уточненнями захисника - адвоката Чернобай С.С., що діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 червня 2019 року , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Копію постанови негайно направити правопорушнику, його захиснику – адвокату та начальнику управління патрульної служби в Луганській області НПУ для прийняття конкретних, дієвих заходів реагування з метою недопущення порушень, зазначених в постанові, в подальшій роботі.

Головуючий суддя                                          Ю.М. Савич