Справа № 450/1340/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.  
Провадження № 33/811/1110/20                  Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді - Белени А.В. 
за участю особи, яку притягнуто до адміністративної
відповідальності - ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 липня 2020 року, 

в с т а н о в и в :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 липня 2020 року, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600,00 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , в доход держави 420,40 гривень судового збору.
            ОСОБА_1  визнано винуватим у тому, що він 23 квітня 2020 року о 23 год. 15 хв. у Львівській обл., Пустомитівському р-ні, с.Зубра на вул.І.Франка, 100, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Рено" номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп"яніння, зокрема зіниці очей не реагують на світло і неприродна блідність, від проходження огляду на стан сп"яніння у встановленому законом порядку на місці та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 липня 2020 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Щодо пропуску строку апеляційного оскарження, апелянт зазначає, постанова суду була оголошена в судовому засіданні без його участі, а текст такої він отримав лише 27 липня 2020 року. 
Апелянт вважає оскаржувану постанову незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права, а тому така підлягає скасуванню.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, при цьому, при розгляді даної справи суд першої інстанції не звернув увагу на неналежне оформлення матеріалів справи поліцейським, який складав протокол, зокрема на відсутність викладених у ньому конкретних обставин порушеь, та з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, що призвело до прийняття передчасного рішення про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: протокол складений у відсутності двох свідків, хоча в протоколі такі вписані, та вказано неіснуючі адреси проживання таких свідків, які відповідно і не були допитані в суді першої інстанції, також матеріали адміністративної справи не містять доказів відсторонення його від керування транспортним засобом. 
Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав. 
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 3.12.2005 р. №14 судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідно його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №522041 від 23.04.2020 р., відеозаписом СД-диску із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 23.04.2020 р., постановою серії ЕАК №2432767 від 23.04.2020 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП ОСОБА_1 , який 23.04.2020 р. о 23 год. 15 хв. у Львівській обл., Пустомитівському р-ні, с.Зубра на вул.І.Франка, 100, керував транспортним засобом марки "Рено" номерний знак НОМЕР_1 , що обладнаний засобами пасивної безпеки, з непристебнутим ременем безпеки.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення був складений стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з тим, що ним було порушено п. 2.5 ПДР України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, але ОСОБА_1 відмовився виконати цей обов`язок, незважаючи на те, що у посадової особи поліції були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що зазначено в самому протоколі, та в поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 
Що стосується доводів ОСОБА_1 щодо порушення проведення огляду на його стан алкогольного сп`ягніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015.
Згідно з п.2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Направлення повинно бути не в матеріалах адміністративної справи, а в медичному закладі куди доставляється особа для огляду. Інструкцією не передбачено виготовлення кількох примірників направлення. 
Таким чином, покликання апелянта на те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія на стан алкогольного сп`ягніння, не відповідають дійсності.
Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена із значними порушеннями норм закону та не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
При цьому апеляційний суд вважає, що застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова останнього, який керував транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на встановлення стану сп`яніння, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,- 

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 липня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Белена