ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

24 вересня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №589/1067/19 
Номер провадження 22-ц/816/1324/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Левченко Т. А. ,  Хвостика С. Г. 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на додаткове рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2020 року, ухвалене в складі судді Прачук О.В. у м. Шостка Сумської області,
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 
про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, визнання права на 1/2 частку та визначення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 і просила ухвалити рішення, яким визнати за нею та відповідачем право власності по 1/2 частки за кожним на квартиру АДРЕСА_1 та визначити порядок користування вказаною квартирою, мотивуючи позовні вимоги тим, з 03 лютого 2007 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шосткинського міськроайонного суду Сумської області від 23 листопадам 2018 року розірвано. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У період шлюбу за спільні кошти ними було придбано квартиру АДРЕСА_1 . Вказана квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
РішеннямШосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2020 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .
Встановлено такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :
-виділено у користування ОСОБА_2 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлову кімнату площею 14,1 кв.м (з прилеглим балконом);
-виділено у користування ОСОБА_1 у користування житлову кімнату площею 13,6 кв.м;
-інші приміщення: коридор, сполучений санвузол, комору та кухню залишено у спільному користуванні.
06 березня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати та просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь сплачений нею судовий збір при подачі до суду позовної заяви.
Додатковим рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1058 грн 87 коп.
Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви позивача.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що він як учасник бойових дій має пільги щодо сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та звільнений від сплати судового збору.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Ухвалюючи додаткове рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що понесені позивачем судові витрати, які документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача відповідно до задоволених позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір у розмірі 1058 грн 87 коп.
Проте, судом першої інстанції при ухваленні рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, не вирішено питання про судові витрати, про стягнення яких позивачкою заявлено у позові.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1058 грн 87 коп.
Доводи апеляційної скарги про те, що з ОСОБА_1 неправомірно стягнуто судовий збір, оскільки він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
Так, пунктом 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України – у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.
Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 (провадження №14-730цс19).
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є відповідачем у справі про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, визнання права на 1/2 частку та визначення порядку користування квартирою, тобто, спір у даній справі не зачіпає обсягу соціальних гарантій, питань соціального і правового захисту його, як учасника бойових дій.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно стягнув з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального й процесуального права.
Установивши, що висновки суду про наявність правових підстав для задоволення заяви про вирішення питання про судові витрати зроблені вірно, а доводи апеляційної скарги, які направлені на переоцінку доказів, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом попередньої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
                                                         п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач -                                                 О.І. Собина

Судді:                                                                        Т.А.Левченко 

                                                                               С.Г.Хвостик