ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2020 року 
м. Київ
Справа №   916/1777/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Колос І.Б. (головуючий), Булгакової І.В.,  Малашенкової Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Малихіної О.В.,

представників учасників справи:
позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» -не з`явився,
відповідача - державного підприємства «Одеський авіаційний завод» - з`явився,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»
про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі                          № 916/1777/19
за результатом розгляду касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»
на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 17.07.2020 (колегія суддів: Мишкіна М.А. (головуючий), Аленін О.Ю., Богатир К.В.)
у справі № 916/1777/19
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (далі                            - ТОВ «Промелектроніка»)
до державного підприємства «Одеський авіаційний завод» (далі - ДП «Одеський авіаційний завод»)
про стягнення 1   139   390,97 грн.,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2020 касаційну скаргу ТОВ «Промелектроніка» задоволено; постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 17.07.2020 зі справи скасовано в частині вирішення спору про стягнення пені, у скасованій частині ухвалено нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача                      384   741,30 грн. пені; у решті постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 17.07.2020 зі справи залишено без змін. Стягнуто з ДП «Одеський авіаційний завод» на користь ТОВ «Промелектроніка» 23   084,48 грн. судового збору з касаційної скарги. 
10.09.2020 після закінчення судового засідання у справі № 916/1777/19, ТОВ «Промелектроніка» подало заяву (електронною поштою з цифровим підписом) про стягнення з ДП «Одеський авіаційний завод» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9   000,00 грн.
Заява, ідентична за змістом, надійшла від ТОВ «Промелектроніка» 14.09.2020 засобами поштового зв`язку (з доданими доказами направлення її копії на адресу ДП «Одеський авіаційний завод»).
При цьому попередньо заяву про те, що ТОВ «Промелектроніка» очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, докази на підтвердження яких буде надано в порядку, визначеному частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), названим Товариством  зроблено у касаційній скарзі.
У відповідності до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. 
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited" проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, згідно з частиною першою статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79  ГПК України.
Згідно з приписами пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Дослідивши заяву ТОВ «Промелектроніка» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та докази на підтвердження цих витрат (договір  - доручення про надання правової допомоги від 07.05.2019, який укладений ТОВ «Промелектроніка» та Адвокатським бюро «Сергія Жечева», додаткову угоду від 01.10.2019 № 1 до договору,  акт приймання - передачі від 27.08.2020 №ОУ-000П140, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу в суді касаційної інстанції (додаток № 1 до акта приймання - передачі від 27.08.2020 №ОУ-000П140), рахунок - фактуру від 27.08.2020   № СФ - 0000163 на суму 9   000,00 грн., платіжне доручення від 27.08.2020 № 7407 на суму 9   000,00 грн., ордер від 27.08.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, копії яких додані до заяви), Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.
Надані ТОВ «Промелектроніка» докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування Судом витрат названого Товариства на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в розмірі 9   000,00 грн. за рахунок ДП «Одеський авіаційний завод», оскільки цей розмір судових витрат відповідно до статті 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. 
При цьому Суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат в силу приписів частини п`ятої статті 126 ГПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі   № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.
16.09.2020 на електронну адресу Суду надійшло клопотання від імені ДП «Одеський авіаційний завод» про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від 16.09.2020 № 2823/ЮВ, яке залишається Судом без розгляду, з огляду на те, що цей документ не містить електронного цифрового підпису (зазначене підтверджується довідкою відділу опрацювання документів управління забезпечення автоматизованого документообігу Суду від 17.09.2020 № 135), що суперечить приписам частини восьмої статті 42 ГПК України, відповідно до якої, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Документ в паперовій формі, скріплений власноручним підписом учасника справи (ДП «Одеський авіаційний завод»), до Суду не находив.
Враховуючи викладене та зв`язку із задоволенням касаційної скарги ТОВ «Промелектроніка» з ухваленням нового рішення у справі в частині вирішення спору про стягнення пені, з ДП «Одеський авіаційний завод» на користь ТОВ «Промелектроніка» підлягають стягненню витрати названого Товариства на професійну правничу допомогу у сумі 9   000,00 грн.
Керуючись статтями  123, 129, 234, 235, 244, 317, 326  Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі                   № 916/1777/19 задовольнити.
Стягнути з державного підприємства «Одеський авіаційний завод» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» 9   000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Одеської області. 
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                            І. Колос
Суддя                                                                                           І. Булгакова      

Суддя                                                                                           Т. Малашенкова