П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  716/2483/19 
Головуючий у 1-й інстанції:  Стрілець Я.С. 
          Суддя-доповідач:  Смілянець Е. С. 

06 серпня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Заставнівського районного суду Чернівецької області  від  17 червня 2020 року (повний текст судового рішення складено 17.06.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Заставнівського відділення поліції Кіцманського відділу ГУНП в Чернівецькій області Загарійчука Павла Валерійовича, Головного управління національної поліції в Чернівецькій області про  скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення винесеної 06.12.2019 серія ДПО 18 № 031584/4533 від 06.12.2019 р., 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , в особі представника Спіжавки А.Ю., звернувся в Заставнівський районний суд Чернівецької області з адміністративним позовом до поліцейського СРПП Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області Загарійчука П.В. та ГУНП в Чернівецькій області, про визнання протиправною та скасування постанови серії ДПО 18 №031584/4533 від 06.12.2019 щодо накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. та  провадження у справі, стягнувши при цьому за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП в Чернівецькій області на його користь судові витрати по справі.
Заставнівський районний суд Чернівецької області рішенням від 17.06.2020 позов задовольнив частково. Скасував постанову серії ДПО 18 №031584/4533 від 06.12.2019, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області Загарійчуком Павлом Ваалерійовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126КУпАП у вигляді штрафу, в розмірі425 грн, провадження у справі закрив. У задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду в частині не задоволенної вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що відповідно до клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи до суду першої інстанції було надано копію додатку про надання правничої допомоги, копія акту виконаних робіт, копія квитанції, поштові документи, що підтверджують направлення сторонам даного клопотання з додатками, ордер про надання правничої допомоги. Однак судом було відмовлено у задоволенні позову в частині щодо стягнення судових витрат на правову допомогу через відсутність копії квитанції про сплату послуг, при цьому в матеріалах справи відсутня інформація про складення акту щодо відсутності копії квитанції та свідчить про надання зазначеної копії суду першої інстанції.  
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що оскільки в діях позивача наявний склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.126КУпАП, тому витрати на відшкодування витрат на правову допомогу  відсутні.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 311 КАС України, за відсутності клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю, справу належить розглядати в порядку письмового провадження.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що  професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Спіжавка А.Ю. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 28.02.2012 № 327) на підставі Договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.12.2019.
Згідно з Актом виконаних робіт №1 від 15.05.2020 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.12.2019 загальна тривалість часу, протягом якого здійснювалася правова допомога клієнту у формі надання послуг, становить 4 год. 00 хв., загальна вартість наданих послуг 4 000 грн.
Відмовляючи в задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу судом першої інстанції зазначено, що позивачем та його представником не надано суду розрахункових документів на підтвердження сплати позивачем вказаних витрат.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині не задоволеної вимоги щодо відшкодування витрат на правову допомогу, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Слід також зазначити, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1- 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).
Згідно з ч. 5, 7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації виключно стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписами ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи (а.с. 32) до суду першої інстанції надано копію додатку про надання правничої допомоги, копія акту виконаних робіт, копія квитанції, поштові документи, що підтверджують направлення сторонам даного клопотання з додатками, ордер про надання правничої допомоги (а.с. 9).
Натомість, в матеріалах справи відсутня інформація про складення акту щодо відсутності копії квитанції, що свідчить про надання зазначеної копії суду першої інстанції. 
Згідно з Актом виконаних робіт №1 від 15.05.2020 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.12.2019 загальна тривалість часу, протягом якого здійснювалася правова допомога клієнту у формі надання послуг: зокрема, первинна консультація, ознайомлення із матеріалами справи - 1 год. (1000 грн), підготовка процесуальних документів - 2 год. (2000 грн), участь в судових засіданнях - 1 год. (1000 грн) та становить 4 год. 00 хв., загальна вартість наданих послуг 4 000 грн.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, у рішенні ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, суд виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), №34884/97).
У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, пункту 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункту 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункту 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Вказана правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 15.03.2019 року по справі № 826/7778/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
При цьому колегія суддів вважає, що вищезазначена справа про адміністративне правопорушення за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке регулює спірні правовідносини, підлягає вирішенню з особливостями, визначеними ст. 286 КАС України, не є складною і не потребує глибокого вивчення правової бази та судової практики
Також слід зазначити, що адвокату було надано для ознайомлення лише один аркуш з постановою про адміністративне правопорушення (а.с.5), а судове засідання за участю представника позивача в суді першої інстанції тривало лише 33 хвилини (а.с. 20) а не 1 год., як заявлено в Акті виконаних робіт №1 від 15.05.2020.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що загальна тривалість часу, протягом якого здійснювалася правова допомога клієнту у формі надання послуг: зокрема, первинна консультація, ознайомлення із матеріалами справи, підготовка процесуальних документів та участь в судових засіданнях становить - 1 год., загальна вартість наданих послуг - 1 000 грн., що підлягає компенсації за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління національної поліції в Чернівецькій області.
За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині не задоволеної вимоги щодо стягнення судових витрат по справі з прийняттям нової постанови  про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  частково.
Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17 червня 2020 року  скасувати в частині  не задоволеної вимоги щодо стягнення судових витрат по справі.
В цій частині прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Чернівецькій області (код ЄДРПОУ 40109079, індекс 58000, м.Чернівці, вул.Головна, 24) на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 1 000 грн.
В іншій частині рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.