ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" вересня 2020 р.       м.Львів                            Справа №921/587/19
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді                                                                                   Бонк Т.Б.,
суддів                                                                                                       Матущак О.І.                                                                                                                           Якімець Г.Г. 
секретар судового засідання Борщ І.О.

за участю представників сторін:
від позивача -   Гасай М.Б. – адвокат (довіреність № 1-2247 від 23.01.2020);       
від відповідача – не з`явились;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства ,,Укртрансгаз’’, м. Київ, №1001 вих-19-6426 від 21.12.2019
на ухвалу Господарського суду Тернопільської  області від 06.12.2019 (суддя Стадник М.С., м. Тернопіль) 
у справі № 921/587/19 
за позовом Акціонерного товариства ,,Укртрансгаз’’, м. Київ
до відповідача Комунального підприємства ,,Тернопільтеплокомуненерго’’, м. Тернопіль
про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно-природний газ в обсязі 430,891 тис. куб метрів та стягнення  2 879 446,34 грн., що є вартістю природного газу в обсязі 430,891 тис. куб. метрів

          короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:
12.09.2019 на розгляд Господарського суду Тернопільської області поступила позовна заява Акціонерного товариства ,,Укртрансгаз’’ до Комунального підприємства ,,Тернопільтеплокомуненерго’’ про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно-природний газ в обсязі 430,891 тис. куб метрів та стягнення  2 879 446,34 грн., що є вартістю природного газу в обсязі 430,891 тис. куб. метрів (Т-1, а.с.6-7).
          Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.10.2019 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №921/587/19. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 12.11.2019. 
          В процесі розгляду даної справи 28.11.2019 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до закінчення розгляду справи №921/173/18 (Т-1, а.с.140-141). Дане клопотання мотивоване тим, що оскільки у справі №921/173/18 пред`явленні позовні вимоги тим самим позивачем – АТ «Укртрансгаз» до ПрАТ «Тернопільгаз» і при цьому КП «Тернопільтеплокомуненерго» залучено до справи як третя особа без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача про стягнення аналогічних об`ємів газу та за однаковий період, а саме – за березень 2017 року – 411,819 тис. куб. м. за квітень 2017 року – 19,072 тис. куб. м. (разом – 430,891 тис. куб. м.) як у даній справі, відповідно до цього вважає, що є всі правові підстави для зупинення провадження у справі №921/587/19.  
В свою чергу, представник позивача подав заперечення щодо клопотання про зупинення провадження в даній справі, вказуючи на те, що предметом спору у справі №921/587/19 є зобов`язання про повернення безпідставно набутого майна та стягнення вартості такого майна на підставі ст. ст. 1212-1213 Цивільного кодексу України, а у справі №921/173/19 предметом спору є договірні відносини, які склалися між ПАТ «Тернопільгаз» та АТ «Укртрансгаз» на підставі договору транспортування природного газу, а тому такі відносини  жодним чином не впливають на подання і оцінку доказів у справі №921/587/19 (Т-1, а.с.196-198).
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06.12.2019 зупинено провадження у справі №921/587/19 до набрання сили судовим рішенням у справі №921/173/18.
Дана ухвала мотивована взаємопов`язаністю справ з огляду на те, що як вбачається із справи №921/173/18 предметом її розгляду є аналогічні періоди та об`єми спожитого КП «Тернопільтеплокомуненерго» природного газу, що і в даній справі №921/587/19 , а саме: за березень 2017 року 411,879 тис. куб. м. та за квітень 2017 року 19,072 тис. куб. м. (разом 430,891 тис. куб. м.). 

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи: 
Позивач – АТ «Укртрансгаз», не погодившись з винесеною ухвалою суду першої інстанції від 06.12.2019 оскаржив таку в апеляційну порядку посилаючись на те, що така прийнята з порушенням п.5 ч.1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, що в силу п.6 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування такої ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Скаржник в своє обґрунтування посилається на те, що предметом спору у справі №921/587/19 є зобов`язання Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради повернути Акціонерному товариству «Укртрансгаз» в натурі безпідставно набуте майно природний газ в обсязі 430,891 тис. куб. метрів та стягнення з відповідача на користь позивача 2  879  446,34 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в  обсязі 430,891 тис. куб. метрів на підставі ст. ст. 1212-1213 Цивільного кодексу України. У справі №921/173/19 АТ «Укртрансгаз» звернувся з позовом до ПрАТ «Тернопільгаз» про стягнення заборгованості за наданні послуги балансування обсягів природного газу, що не є свідченням того, що вказана обставина унеможливлює розгляд справи №921/587/19 по суті. Вказує скаржник на те, що предметом спору у справі №921/173/19 є договірні відносини, які склались між ПрАТ «Тернопільгаз» та АТ «Укртрансгаз» на підставі договору транспортування природного газу, а тому вважає, що такі відносини жодним чином не впливають на подання і оцінку доказів у справі №921/587/19. 
Відповідно до цього, просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 06.12.2019 у справі №921/587/19 і направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Тернопільської області. 
Відповідач – Комунальне підприємство теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» у відзиві за вих. №66/03 від 25.02.2020 заперечує доводи апеляційної скарги вказуючи на те, що в позовній заяві про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно – природний газ в обсязі 430,891 тис. куб. м. та стягнення 2  879  446 грн. 34 коп. що є вартістю безпідставно набутого майна – природного газу в обсязі 430,891 тис. куб. м. пред`явленого до підприємства, розглядаються саме ті об`єми газу за аналогічний період, як у своїх позовних вимогах прописує АТ «Укртрансгаз» до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» у справі №921/173/18. Також, звертає увагу на те, що ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» звернулося з позовною заявою до КП теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» у справі №921/39/18 про компенсацію неврегульованого небалансу природного газу за березень 2017 року в обсязі 411,819 тис. куб. м. та квітень 2017 року в обсязі 19,072 тис. м. куб (разом 430,891 тис. куб. м.) предметом її розгляду також є аналогічні періоди та об`єми спожитого підприємством природного газу що і у даній справі №921/587/19. Відповідно до цього, вважає, що до набрання законної сили судовим рішенням у справі №921/173/18 об`єктивно не можливо розглянути спір по суті пред`явлених позовних вимог позивачем АТ «Укртрансгаз» до КП теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго». Відтак, просить, ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 06.12.2019 у справі №921/587/19 залишити без змін, апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз» - без задоволення. 
28.07.2020 від представника скаржника, в канцелярію суду поступили пояснення стосовно судової практики в аналогічних спорах, до яких долучено постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2020 у справі №912/2620/19 та Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 у справі №922/4053/19. 
07.09.2020 на електронну пошту суду від представника позивача поступили додаткові пояснення по справі, в яких звертає увагу на те, що доказом, який підтверджує саме факт поставки газу є підписаний між сторонами акт приймання-передачі природного газу, який фіксує проведення господарської операції. Зазначає, що сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору (даний правовий висновок містить постанова Верховного Суду від 20.12.2018 у справі №920/169/18). Позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на висновки, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які зроблені Західним апеляційним господарським судом від 02.03.2020 у справі №909/971/19. До даних пояснень представником позивача долучено копію постанови Західного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 у справі №909/971/19, копію постанови Верховного Суду від 18.05.2020 у справі №826/16697/17.

В судове засідання 08.09.2020, яке провадилось в режимі відеоконференції до Господарського суду Тернопільської області з`явився представник скаржника Гасай М.Б. Відповідач участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 28.07.2020. Представник скаржника підтримала доводи апеляційної скарги з мотивів наведених в такій. 
Станом на 08.09.2020 додаткових доказів та клопотань про відкладення розгляду справи не поступало, відтак судова колегія ухвалила розглядати справу по наявних у ній матеріалах.  
 Згідно  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам та запереченням сторін, які містяться в апеляційній скарзі та відзиві на неї, заслухавши пояснення представника скаржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу АТ «Укртансгаз» слід задоволити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції  скасувати, з огляду на наступне.

Згідно встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :
Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Комунального підприємства «Тернопільтеплокомуненерго» про зобов`язання повернути АТ «Укртрансгаз» в натурі безпідставно набуте майно-природний газ в обсязі 430,891 тис. куб. м. та стягнення 2  879  446,34грн. вартості безпідставно набутого майна – природного газу в обсязі 430,891 тис. куб. м. (Т-1, а.с.6-7).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в період березня – квітня 2017 відповідач незважаючи на відсутність у нього постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газорозподільної системи, безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин з позивачем здійснив відбір в обсязі  430,891 тис. куб. м. природного газу, що підтверджує зокрема звітом «ПАТ «Тернопільгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за березень-квітень 2017 року. Відтак, з врахуванням положень ст. ст.1212, 1213 позивач вказує що відповідач набув природний газ у березні-квітні 2017 року в обсязі 430  891 куб. м. без будь-якої правової підстави.  
Поряд з даною справою, АТ «Укртрансгаз» також раніше, звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом  до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – ПАТ «НАК «Нафтогаз України»,  за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Борщівського агротехнічного коледжу та Комунального підприємства «Тернопільтеплокомуненерго» про стягнення 137  079  191,08 грн. заборгованості, 22  155  858,80 грн. пені , 3  509  893,82 грн. 3% річних та 8  312  644,24 грн. інфляційних втрат (Т-1, а.с.147-166). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору транспортування природного газу №1512000728 від 17.121.2015  АТ «Уктрансгаз надало відповідачу послуги балансування обсягів природного газу , про що складені відповідні акти, рахунки та розрахунки вартості послуг балансування, які надіслані відповідачу. Згідно п.9.4. договору оператор до 14-го числа місяця наступного за газовим місяцем, надає замовнику розрахунок вартості послуг балансування та рахунок фактуру, замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк що не перевищує п`яти банківських днів. Відповідач послуги не оплатив, його заборгованість становить 137079191,08 грн., у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу, а також стягнути 22155858,80 грн. пені на підставі п.13.5. договору, 3509893,82 грн. 3% річних і 8312644,24 грн. інфляційних втрат на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України. 
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.12.2018 у справі №921/173/18 (яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.03.2019)  за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до відповідача: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1/ Борщівський агротехнічний коледж; 2/ Комунального підприємство "Тернопільтеплокомуненерго" - стягнуто з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 137 079 191 грн. 08 коп. заборгованості за період квітень 2016р., березень-листопад 2017р., січень, квітень 2018р. за послуги балансування обсягів природного газу, зокрема і спожитого КП "Тернопільтеплокомуненерго" у березні 2017р. в обсязі 411,819 тис. куб. м. та у квітні 2017р. в обсязі 19,072 тис. м. куб., 11 077 929 грн. 40 коп. пені, 3 509 893 грн. 82 коп. 3% річних, 8 312 644 грн. 24 коп. інфляційних та 597 080 грн. 14 коп. судового збору.
Однак, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів касаційного господарського суду від 18.09.2019 скасовано постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.12.2018 у справі №921/173/18, а справу №921/173/18 передано на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області.
Касаційний господарський суд дійшов висновку, що задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанції, з урахуванням положень розпоряджень Кабінету Міністрів України від 05.10.2016р. №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року" мали належним чином встановити (на підставі відповідних доказів): чи мав місце несанкціонований відбір природного газу за спірний період відповідними споживачами, а саме Борщівським агротехнічним коледжем та КП "Тернопільтеплокомуненерго"; чи був відповідач у спірний період оператором ГРС стосовно вказаних споживачів, та, у разі підтвердження несанкціонованого відбору природного газу згаданими підприємствами, - наявність підстав для віднесення відповідного обсягу природного газу в алокацію на відповідача. 
До Господарського суду Тернопільської області при розгляді даної справи  №921/587/19 від КП «Тернопільтеплокомуненерго» надійшло клопотання, в якому він просив зупинити провадження у даній справі на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України до набрання законної сили судового рішення у справі №921/173/18. Дане клопотання мотивовано тим, що оскільки у справі №921/173/18 пред`явленні позовні вимоги тим самим позивачем – АТ «Укртрансгаз» до ПрАТ «Тернопільгаз» і при цьому КП «Тернопільтеплокомуненерго» залучено до справи як третя особа без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача про стягнення аналогічних об`ємів газу та за однаковий період , а саме – за березень 2017 року – 411,819 тис. куб. м. за квітень 2017 року – 19,072 тис. куб. м. (разом – 430,891 тис. куб. м.) як у даній справі, а тому вважає, що є всі правові підстави для зупинення провадження у справі №921/587/19, з чим погодився місцевий господарський суд виносячи ухвалу від 06.12.2019, яка оскаржується позивачем в апеляційному порядку.   

При перегляді ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним. 
Згідно частини 1 статті 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
При цьому, пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Вказана норма визначає сукупність обставин, за наявністю яких суддя зобов`язаний зупинити провадження у справі. Так, за змістом вказаної норми для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку з`ясовує як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом і чим обумовлюється неможливість розгляду справи. 
Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Зі змісту наведеної норми слідує, що причиною зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: а) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
При цьому, вказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. 
З аналізу матеріалів справи вбачається, що предметом позову у справі №921/587/19 є зобов`язання Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» повернути АТ «Укртрансгаз» в натурі безпідставно набуте майно природний газ в обсязі 430,891 тис. куб. метрів та стягнення з відповідача на користь позивача 2  879  446,34 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 430,891 тис. куб. метрів. 
Позовні вимоги мотивовано тим, що незважаючи на відсутність у відповідача постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, ним безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин з позивачем здійснено відбір в обсязі 430,891 тис. куб. м. природного газу, в обґрунтування чого подано звіт ПАТ «Тернопільгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за березень-квітень 2017 року в якому в графі «фактично спожитий обсяг за місяць всього» по рядку «категорія/назва постачальника» вказано фактично відібраний відповідачем з газотранспортної системи в березні – квітні 2017 року – 430,891 тис. куб. м.  природного газу.  
Правовою підставою позову у даній справі №921/587/19 є положення ст. 1212-1213 Цивільного кодексу України.
Отже, з врахуванням наведеного, судова колегія апеляційного суду вважає, що  в даній справі підлягають доведенню на підставі належних та допустимих доказів наявність умов, що є правовою підставою для застосування ст. ст. 1212, 1213, 1214 Цивільного кодексу України, зокрема факту безпідставного набуття відповідачем спірного газу, наявності у відповідача такого газу в натурі станом на дату розгляду справи та відповідно отримання доходу від газу, що є власністю позивача (дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №905/2248/18). 
В свою чергу, справа №921/173/19 порушена за позовною заявою АТ «Укртрансгаз» до ПАТ «Тернопільгаз» про стягнення заборгованості за надані послуги балансування обсягів природного газу в сумі 137  079  191 грн. 08 коп. заборгованості, 22  155  858 грн. пені , 3  509  893,82 грн. 3% річних та 8312644,24 грн. інфляційних втрат згідно договору. При цьому, слід зазначити, що Комунальне підприємство «Тернопільтеплокомуненерго» в даній справі визначено, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (Т-1, а.с.142-144), а предметом спору в даній справі є договірні відносини, які склались між ПАТ «Тернопільгаз» та АТ «Укртрансгаз» на підставі договору транспортування природного газу №1512000728 від 17.12.2015. 
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити  обставини (факти), які є предметом судового розгляду.  
Зупинення провадження у справі місцевий господарський суд мотивував тим, що в Господарським судом Тернопільської області у справі № 921/173/18 буде встановлено чи мало місце несанкціонованого відбору природного газу, зокрема і КП «Тернонільтеплокомуненерго» у березні-квітні 2017 року у обсязі 430,891 тим. Куб. метрів та чи був КП ПАТ «Тернопільгаз» зокрема і оператором ГРС КП «Тернопільтеплокомуненерго» та підставність віднесення на алокацію ПАТ «Тернопільгаз», зокрема, вищезазначених обсягів природного газу спожитого КП «Тернопільтеплокомуненерго». Встановлення даних фактів, як вказує місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі, надасть можливість надати оцінку правомірності звернення АТ «Укртрансгаз» до КП «Тернопільтеплокомуненерго» у даній справі про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно-природний газ в обсязі 430,891 тис. куб. м. та стягнення 2  879  446,34 грн., що є вартістю природного газу в обсязі 430,891 тис. куб. м. 
Апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта, що місцевим господарським судом не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені ним самостійно при вирішенні даної справи, та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі щодо наявності або відсутності саме юридичних підстав для розгляду спору про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно та стягнення його вартості. 
Зупиняючи провадження у справі №921/587/19, місцевий господарський суд належним чином не встановив, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно-природний газ в обсязі 430,891 тис. куб метрів та стягнення  2 879 446,34 грн., що є вартістю природного газу в обсязі 430,891 тис. куб. метрів на підставі ст. ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України до вирішення іншої справи №921/173/18 про стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» 137079191 грн. 08 коп. заборгованості, 22155858,80 грн. пені, 3509893,82 грн. 3% річних та 8312644,24 грн. інфляційних втрат за договором транспортування природного газу №1512000728 від 17.12.2015, укладеним ПАТ «Укртрансгаз» та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз»; не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені ним самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, що ними сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи з предмета та підстав позову. 
Таким чином, місцевий господарський суд при винесенні ухвали, що оскаржується, лише обмежився встановленням факту пов`язаності справи №921/173/18 з даною справою, не врахувавши того, що для правильного застосування п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України він мав встановити саме неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої. 
При цьому, виходячи з предмету та підстав позову у цій справі, для правильного вирішення даного спору, місцевий господарський суд зобов`язаний був надати правову оцінку первинних документів, наданими сторонами у справі стосовно споживання спірного газу. 
З огляду на наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку , що розгляд справи №921/173/18 не був перешкодою для встановлення суттєвих обставин у справі №921/587/19 під час її розгляду господарським судом. 
Відтак, не встановивши обставин об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи №921/173/18, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку  про наявність підстав для зупинення провадження в даній справі , порушивши при цьому приписи п.5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України. 
Крім того, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Наведеного місцевим господарським судом враховано не було, тому, зупинивши провадження в даній справі, суд порушив право учасників справи на розгляд справи упродовж розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, наявні підстави, передбачені статтею 280 Господарського процесуального кодексу України, для скасування ухвали Господарського суду Тернопільської області від 06.12.2019 у справі №921/587/19 з направленням справи №921/587/19 на розгляд до Господарського суду Тернопільської області.
Судові витрати в суді апеляційної інстанції. 
У зв`язку із скасуванням ухвали місцевого господарського суду з числа зазначених у частині 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду справи.
Керуючись ст. ст.  269, 275, 280, 282, Західний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укртрансгаз» м.Київ, №;1001 вих-19-6426 від 21.12.2019 – задоволити.
2.          Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 06.12.2019 у справі №921/587/19 скасувати. 
3.          Справу №921/587/19 направити на розгляд до Господарського суду Тернопільської області.
4.          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню. 

 Головуючий (суддя-доповідач):                                                  Т.Б. Бонк

Судді                                                                                О.І.Матущак 

          Г.Г.Якімець
Повний текст постанови складено 11.09.2020.