Ухвала
 
13 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 379/1437/18
провадження № 61-11751ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» на додаткову постанову Київського апеляційного суду від   22 липня 2020 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Даценко» про визнання недійсними договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та поновлення договорів оренди земельних ділянок на новий строк,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» (далі - ТОВ «Інтерагроінвест») звернулося до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просило:визнати недійсними договори про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в адміністративних межах Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, площею 3,038 га, кадастровий номер 3224487700:02:014:0083, площею 3,0572 га, кадастровий номер 3224487700:02:014:0082, укладені 25 квітня 2019 між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Даценко» (далі - ФГ «Даценко»); визнати поновленими договори оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за №№  НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , розташованих в адміністративних межах Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, площею 3,038 га, кадастровий номер 3224487700:02:014:0083, площею 3,0572 га, кадастровий номер 3224487700:02:014:0082, укладені 31 липня 2012 року між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським підприємством «Світанок», на умовах, викладених в додаткових угодах від 03 квітня 2017 року до договорів оренди земельних ділянок від 31 липня 2012 року за №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, строком на 7 років. Судові витрати покласти на відповідачів.
 
Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 21 листопада 2019 року в задоволенні позову відмолено. Скасовано заходи забезпечення позову встановлені ухвалою цього суду від 12 серпня 2019 року, а саме - заборону всім державним реєстраторам та нотаріусам у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відносно земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 , кадастровий номер 3224487700:02:014:0082, площею 3,0572 га, розташованої в адміністративних межах Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області. Скасовано заходи забезпечення позову встановлені ухвалою цього суду від 12 серпня 2019 року, а саме - заборону всім державним реєстраторам та нотаріусам у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відносно земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 , кадастровий номер 3224487700:02:014:0083, площею 3,0380 га, розташованої в адміністративних межах Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області.
 
Додатковим рішенням Таращанського районного суду Київської області від 06 лютого 2020 року відмовлено у стягненні з ТОВ «Інтерагроінвест» на користь ФГ «Даценко» витрат, пов`язаних з професійною правничою (правовою) допомогою.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Інтерагроінвест» залишено без задоволення, а рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 листопада 2019 року - без змін.
 
Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ФГ «Даценко» задоволено. Прийнято додаткову постанову, якою стягнуто з ТОВ «Інтерагроінвест» на користь ФГ «Даценко» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 043 грн.
 
06 серпня 2020 року ТОВ «Інтерагроінвест» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ФГ «Даценко» про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
 
ТОВ «Інтерагроінвест» заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року, посилаючись на те, що вказане судове рішення було отримане товариством 29 липня 2020 року.
 
Згідно з частинами першою, другою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Перевіривши доводи вказаного клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його розгляду, оскільки заявник не пропустив строк на касаційне оскарження судового рішення. Так, оскаржувана додаткова постанова ухвалена Київським апеляційним судом 22 липня 2020 року, а касаційна скарга на вказане судове рішення подана заявником 06 серпня 2020 року, тобто в межах строку, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення ТОВ «Інтерагроінвест» вказало, що судом апеляційної інстанції в оскаржуваному додатковому рішенні застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц, від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17, від 04 грудня 2018 року у справі № 911/3386/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 756/2114/17, від 24 жовтня 2019 року у справі № 905/1795/18, від 12 грудня 2019 року у справі № 2040/6747/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.
 
Доводи касаційної скарги про недослідження апеляційним судом доказів, не свідчать про оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки заявником не зазначено, яких саме доказів не дослідив суд.
 
Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
 
Судовий збір не сплачується при оскарженні додаткового судового рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат або встановлено порядок виконання судового рішення, тобто вирішення тих питань, які не пов`язані з вимогами позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 240/6150/18.
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки вищевикладені доводи касаційної скарги, що є підставою для відкриття касаційного провадження, викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
ТОВ «Інтерагроінвест» також заявило клопотання про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року, посилаючись на те, що виконання цього судового рішення призведе до необґрунтованих грошових витрат товариства, а повернення цих коштів у разі скасування судового рішення буде неможливим.
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Заявивши клопотання про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року, ТОВ «Інтерагроінвест» не навело достатніх підстав та не надало доказів, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності в такому зупиненні, зокрема документів про відкриття виконавчого провадження з її примусового виконання. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.
 
Враховуючи, що заявником не наведено достатніх підстав і не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
 
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року.
 
Витребувати з Таращанського районного суду Київської області цивільну справу № 379/1437/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Даценко» про визнання недійсними договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та поновлення договорів оренди земельних ділянок на новий строк.
 
Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 14 вересня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов