УХВАЛА
04 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 456/1113/19
провадження № 51-3522ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 січня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 червня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 , посилаючись нанеправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить змінити постановлені у кримінальному провадженні судові рішення та призначити її підзахисному покарання із застосуванням статей 75, 104 КК та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК, або на підставі статей 69, 102 КК зменшити розмір призначеного ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК покарання у виді позбавлення волі до строку 6 місяців.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Так, усупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК в поданій касаційній скарзі захисник не виклала вимог до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Так, ОСОБА_5 просить змінити постановлені щодо ОСОБА_4 судові рішення та призначити її підзахисному покарання із застосуванням статей 75, 104 КК та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК, або на підставі статей 69, 102 КК зменшити розмір призначеного ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК покарання у виді позбавлення волі до строку 6 місяців, тобто порушує перед судом альтернативну вимогу, що позбавляє можливості встановити її дійсну позицію щодо результатів касаційного розгляду.
Суд касаційної інстанції відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, а тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК, й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою. 
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 і встановитип`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                        ОСОБА_3