Ухвала
25 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 242/6544/18
провадження № 61-11390ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О.,                            Журавель В. І. розглянувшикасаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 23 червня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»(далі - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути на свою користь частину заборгованості за період з 13 грудня 2015 року по 30 листопада 2018 року у розмірі 170 146,35 грн та судові витрати. 
Рішенням Селидівського міського суду Донецткої області від                                                               01 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» відмовлено.
Постановою Донецького апеляційного суду від 23 червня 2020 року рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення.
Позов ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до  ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 частину заборгованості за кредитним договором                  № Я52150453449В від 13 вересня 2013 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» за період з 13 грудня 2015 року по 30 листопада 2018 року за тілом кредиту у розмірі 115 718,24 грн.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.
У липні 2020 року  ОСОБА_1  подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду, рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Зазначена справа є малозначною, оскільки ціна позову в ній становить                    170 146,35 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2020 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» цього показника на рівні        2 102,00 грн складає210 200,00 грн (100 х 2 102,00). 
Доводи, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу є неприйнятними, оскільки не містять належного обґрунтування.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведенного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від                           23 червня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до                              ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                      М. М. Русинчук
                                                                                                                                  Н. О. Антоненко
В. І. Журавель