П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 420/5905/19	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                      26 лютого 2020 року 	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 вересня 2019 року № 000091507.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як за наслідком проведення фактичної перевірки позивача податковим органом обґрунтовано встановлено допущенні позивачем порушення вимог податкового законодавства у перевіряємому періоді. 
В даному випадку, податковим органом встановлено, що позивачем порушено ведення обліку товарних запасів за місцем їхнього зберігання.
При цьому, на думку податкового органу, зазначені товариством у ході судового розгляду справи пояснення та докази, безпідставно взяті до уваги судом першої інстанції, так як під час проведення фактичної перевірки товариства такі докази не надавались контролюючому органу, а бухгалтер товариства підписав відомість, складену за результатами зняття фактичних залишків ТМЦ.
В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як зібраними у справі доказами спростовуються виявлені податковим органом порушення обліку товарних запасів за місцем їхнього зберігання.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом, відповідно до наказу № 1856 від 15 серпня 2019 року, направлень на перевірку № 3328/14-29-01-04-36, № 3327/14-29-01-04-36 та № 3326/14-29-01-04-36 від 16 серпня 2019 року, на підставі пп.пп. 80.2.4, 80.2.5 п. 80.2 ПК України, проведено фактичну перевірку щодо дотримання ТОВ «ДИАМАН» норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтва, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за адресою: м. Миколаїв, вул. Яворницького Дмитра, буд. 2/2, починаючи з 16 серпня 2019 року, тривалістю 10 діб, за період діяльності з 15 травня 2017 року по дату закінчення перевірки.
За наслідками проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки ТОВ «ДИАМАН» щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обліку підакцизних товарів № 0232/14/29/14/41127146 від 27 серпня 2019 року.
При цьому, вказаним актом виявлено наступні порушення, допущені ТОВ «ДИАМАН»:
- п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: ведення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, на загальну суму 2  872 632,00 грн. (надлишок товарів, у сумі 375  360,90 грн.,нестачу товарів, у сумі 2  497  271,10 грн.);
- п. 15 розділу ІІ Положення ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 148 від 29 грудня 2017 року, а саме: перевищення встановленого ліміту залишку готівки по касі, на загальну суму 4  635  631,90 грн. 
Не погоджуючись з висновками проведеної перевірки ТОВ «ДИАМАН» до контролюючого органу подано заперечення № 23 від 05 вересня 2019 року.
В свою чергу, за результатами розгляду заперечень ТОВ «ДИАМАН» 16 вересня 2019 року податковим органом повідомлено позивача про залишення без задоволення його заперечень (№ 291-10/14-29-05-06-09).
При цьому, на підставі акту перевірки № 0232/14/29/14/41127146 від 27 серпня 2019 року, з урахуванням результатів розгляду заперечень № 291-10/14-29-05-06-09 від 16 вересня 2019 року, Головним управлінням ДПС в Одеській області 19 вересня 2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 000091507, яким до ТОВ «ДИАМАН» за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, застосовано штрафні санкції, у розмірі 5  745  264,00 грн. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення, а як наслідок допущених позивачем порушень ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Згідно п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Згідно ст. 20 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Між тим, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.
Згідно ч. 5 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС в Одеській області від 19 вересня 2019 року № 000091507 накладено на ТОВ «ДИАМАН» штрафні санкції за порушення п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
В даному випадку, у ході проведення фактичної перевірки ТОВ «ДИАМАН» податковим органом встановлено, що товариством допущено порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, на суму 2  872  632,00 грн.
В свою чергу, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ДИАМАН», судом першої інстанції зроблено висновок про те, що податковим органом безпідставно не враховано наданих товариством документів щодо господарських операцій з ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» (ПАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА») по виконанню договору дистрибуції № 001/17 від 01 квітня 2017 року (а.с.36-56).
На виконання вимог вказаного договору ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» передавало у відповідальне зберігання ТОВ «ДИАМАН» товари, що підтверджується наявними у матеріалах справи накладними (передачі на відповідальне зберігання) (а.с. 62-96) та оборотно-сальдовими відомостями (а.с. 97-103).
В даному випадку, зібрані у матеріалах справи докази підтверджують посилання позивача щодо перебування у нього на складі на відповідальному зберіганні ТМЦ ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА».
В свою чергу, у межах доводів апеляційної скарги податкового органу зазначається, що операції позивача з ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» не перевірялись у ході проведення відповідної фактичної перевірки, так як ним не надано відповідних пояснень та документів по вказаним операціям посадовим особам контролюючого органу.
Між тим, колегія суддів погоджується з посиланнями податкового органу на те, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (п. 85.2 ст. 82 ПК України).
З іншого боку, колегія суддів зазначає, що згідно абз. 2 п. 44.7 ПК України, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.
В даному випадку, товариство скористувалось наданим правом та надало свої заперечення до акту перевірки у встановлені строки, а саме 05 вересня 2019 року, разом з відповідними первинними бухгалтерськими документами, підтверджуючими вищевказані операції з ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА».
При цьому, як вбачається з відповіді податкового органу на отримані заперечення, ним не враховано останніх, а також не надано жодної оцінки проведеним операціям позивача з контрагентом ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА», так як такі документи не надавались у ході проведення перевірки.
Між тим, колегія суддів вважає, що податковим органом безпідставно не надано правової оцінки додатково поданим товариством документам, так як право на подання останніх після перевірки прямо передбачене вищевказаними положеннями ПК України.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що у межах спірних правовідносин адміністративний суд не встановлює доцільність притягнення позивача до відповідальності, а перевіряє виключно правомірність оскаржуваного рішення, станом на день його прийняття.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання податкового органу, зокрема, на відсутність плану-схеми розміщення ТМЦ ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» на складі позивача, доказів проведення розрахунків з контрагентом, так як зазначалось вище, податковим органом не надавалась правова оцінка наданим позивачем документам по взаємовідносинам з ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА».
В свою чергу, колегія суддів вважає, що податковий орган міг встановити неповність наданих позивачем документів по взаємовідносинам з ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» лише після дослідження останніх та надання ним відповідної оцінки.
При цьому, колегія суддів зазначає, що у межах спірних правовідносин податковим органом мав перевірятись лише факт наявності на складі позивача ТМЦ ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА», а не усі проведені з вказаним контрагентом операції.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на товариство накладено штрафні санкції за порушення п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а тому колегією суддів не перевіряється наявність інших порушень, встановлених у ході проведеної перевірки та про які зазначає податковий орган у своїй апеляційній скарзі.
Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Державної податкової служби в Одеській області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.   Крусян А.В.