ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 р.	Справа № 623/1052/16-а	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області (головуючий І інстанції Винниченко П.П., м. Ізюм, Харківська область) від 13.07.2020 року по справі № 623/1052/16-а
за заявою ОСОБА_1 
до Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича
про визнання дій, що вчинені суб`єктом владних повноважень, в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області із заявою, в якій просив: визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича, яка полягає в умисному не виконанні постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 р. по справі № 623/1052/16-а (дата набрання законної сили: 05.06.2019 року) в частині поновлення позивача на посаді начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради Харківської області; встановити судовий контроль за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 р. по справі № 623/1052/16-а в частині поновлення позивача на посаді начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради Харківської області, шляхом зобов`язання відповідача - Ізюмського міського голову Марченка В.В. подати у встановлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили; звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України).
Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.07.2020 року заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України про визнання дій, що вчинені суб`єктом владних повноважень повернуто заявнику.
Заявник не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити подану ним заяву, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.12.2018р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Ізюмського міського голови Марченко В.В. № 352 від 20 травня 2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради". Позовні вимоги в частині скасування розпорядження Ізюмського міського голови № 243 від 11 квітня 2016 року "Про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування"; розпорядження Ізюмського міського голови № 244 від 11 квітня 2016 року "Про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування"; розпорядження Ізюмського міського голови № 245 від 11 квітня 2016 року "Про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування"; розпорядження Ізюмського міського голови № 264 від 18 квітня 2016 року "Про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування"; розпорядження Ізюмського міського голови № 274 від 21 квітня 2016 року "Про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування"; розпорядження Ізюмського міського голови № 298 від 28 квітня 2016 року "Про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування"; розпорядження Ізюмського міського голови № 291 від 26 квітня 2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради" залишено без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду. Провадження в частині позовних вимог щодо стягнення з Ізюмської міської ради Харківської області вартості лікування в розмірі 21 003 грн. 33 коп. - закрито. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.   
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 р. рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.12.2018 року по справі №623/1052/16-а скасовано в частині відмови в задоволенні позову, щодо: скасування розпорядження Ізюмського міського голови № 333 від 16 травня 2016 року “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради”; скасування розпорядження Ізюмського міського голови № 368 від 25 травня 2016 року “Про звільнення начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради”; поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради Харківської області; стягнення з Ізюмської міської ради Харківської області заробітної плати за час вимушеного прогулу.
В цій частині прийнято нове рішення, яким позов задоволено: скасовано розпорядження Ізюмського міського голови № 333 від 16.05.2016 р. “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради”; скасовано розпорядження Ізюмського міського голови № 368 від 25.05.2016 р. “Про звільнення начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради”; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління молоді та спорту Ізюмської міської ради Харківської області; стягнуто з Ізюмської міської ради Харківської області заробітну плату за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 в розмірі 200506,32 грн.
Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.12.2018р. по справі № 623/1052/16-а скасовано в частині закриття провадження по справі щодо стягнення з Ізюмської міської ради Харківської області вартість лікування, обстеження, ліків та інших процедур та в частині залишення позову без розгляду. В цій частині справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В іншій частині рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.12.2018р. по справі № 623/1052/16-а залишено без змін.
Вважаючи протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Ізюмського міського голови Марченка В.В., яка полягає в умисному не виконанні судового рішення, позивач звернувся до суду першої інстанції із даною заявою.
Повертаючи заяву суд першої інстанції виходив з невідповідності її ї вимогам ст. 383 КАС України.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Порядок вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначено розділом IV КАС України.
Відповідно до частини першої  статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, він має право звернутись до суду в порядку  статті 383 КАС України  із заявою про визнання протиправними відповідних рішень, дій чи бездіяльності.
Частиною другою  статті 383 КАС України  встановлено вимоги до поданої заяви. Так, у ній зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
Суд першої інстанції встановив, що подана заява не відповідає вимогам  статті 383 КАС України, оскільки позивачем не вказано відомості, які повинні бути зазначені в заяві, зокрема:  не зазначено ім`я (найменування) всіх відповідачів, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштові адреси, а також номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі.
Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі невідповідності заяви зазначеним вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.
З огляду на те, що заява не відповідає вимогам  п. 3 ч. 2 ст. 383 КАС України, колегія суддів колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності її повернення заявнику.
Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в ухвалі від 02.04.2020 року по справі №9901/598/19.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги не впливають на правовірність висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (№ 65518/01; пункт 89), “Проніна проти України” (№ 63566/00; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 312 КАС України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327, 383 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.07.2020 року по справі № 623/1052/16-а – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    І.С. Чалий   	

Повний текст постанови складено  28.09.2020 року