Ухвала
 
03 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 401/3328/18
провадження № 51-2666ск20
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2019 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 05 травня 2020 року,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 09 червня 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції зазначено про необхідність вказати правильне найменування суду до якого звертається засуджений, також навести обґрунтування доводам відносно того, як можливі порушення судів першої та апеляційної інстанцій вплинули на законність і обґрунтованість судових рішень, що було б підставою для їх зміни чи скасування. Крім того, вказано про необхідність викласти вимоги до суду касаційної інстанції з урахуванням положень ст. 436 КПК.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, засуджений  ОСОБА_4 подав касаційну скаргу з доповненнями, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі 
від 09 червня 2020 року недоліки касаційної скарги засуджений не усунув та допустився нових.
Так, засуджений ОСОБА_4 зазначаючи у новій касаційній скарзі про порушення, на його думку, вимог кримінального процесуального закону судами першої та апеляційної інстанцій, відповідного обґрунтування своїм доводам не наводить.
Також, у повторній касаційній скарзі засудженого ОСОБА_4 вимоги до суду касаційної інстанції викладені без урахування положень ст. 436 КПК, щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Зокрема, засуджений  просить скасувати судове рішення щодо нього і призначити новий розгляд у суді першої або апеляційної інстанції, а також одночасно ставить вимогу щодо закриття кримінального провадження відносно нього, що є альтернативними вимогами та позбавляє можливості встановити дійсну позицію ОСОБА_4 щодо предмету 
і результатів касаційного розгляду.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції. Згідно п. 21 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 33 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Проте засуджений ОСОБА_4 знову невірно вказав найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає касаційну скаргу, зазначивши неіснуючий суд.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність чітких вимог касаційної скарги та їх правового обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа
не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, з урахуванням вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, зважаючи
на те, що засуджений недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить
до висновку, що касаційну скаргу з доповненнями слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2019 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 05 травня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3 	
Судді: