ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/23118/15
адміністративне провадження № К/9901/13822/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2015 року (суддя Кобилянський К.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року (головуючий суддя Костюк Л.О., судді: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Хімгруп" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Хімгруп" (далі - Товариство, позивач) звернулось до суду з позовом до Київської міської митниці ДФС (далі - Митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 05 серпня 2015 року №100270004/2015/000146/1, від 10 серпня 2015 року №100270004/2015/000152/1, від 25 серпня 2015 року №100270004/2015/000168/1, від 25 серпня 2015 року 100270004/2015/000169/1.

Обґрунтовуючи позовну заяву, Товариство вказувало, що визначення митним органом митної вартості товарів, які ввозились на митну територію України, по другорядному (за ціною договору щодо ідентичних товарів), а не по основному (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)), як було здійснено позивачем, методу суперечить вимогам Митного кодексу України (далі - МК України), оскільки декларантом було надано всі необхідні документи для ідентифікації товарів, що ввозились, та підтвердження заявленої ним митної вартості останніх.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року, позов задоволено: визнано протиправними та скасовано рішення Митниці про коригування митної вартості товарів від 05 серпня 2015 року №100270004/2015/000146/1, від 10 серпня 2015 року №100270004/2015/000152/1, від 25 серпня 2015 року №100270004/2015/000168/1, від 25 серпня 2015 року 100270004/2015/000169/1.

Приймаючи такі рішення, суди дійшли висновку, що позивачем подано всі належні та допустимі докази в підтвердження правильності обраного методу визначення митної вартості товарів та числових значень останньої, а отже, як наслідок, відсутність у відповідача підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів за іншим (другорядним) методом.

Не погоджуючись з прийнятими судами рішеннями, Митниця звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просила їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що митну вартість імпортованих позивачем товарів було нею скориговано у зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих Товариством документах, а також непідтвердженням всіх складових заявленої ним митної вартості.

Позивач в письмових запереченнях (відзиві) на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів попередніх інстанцій, які він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

Переглянувши судові рішення та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд приходить до наступного висновку.

Судами встановлено, що 08 червня 2015 між Товариством та Компанією Nanjing Red Sun International Trading Co., LTD укладено контракт №700 купівлі-продажу, у відповідності до умов якого Компанія Nanjing Red Sun International Trading Co., LTD зобов`язалась поставити позивачу товар - препарат Отаман, РК (гліфосат ізопропіламінна сіль, 480 г/л) у загальній кількості 80 000 л.

03 серпня 2015 року позивач подав до відповідача засобами електронного зв`язку декларацію (якій присвоєно №100270004/2015/300864) щодо митного оформлення препарату Отаман, РК (гліфосат ізопропіламінна сіль, 480 г/л) у кількості 64000л, в якій митну вартість останнього визначено за ціною договору (контракту).

До декларації додано: міжнародні автомобільні накладні; коносамент; інвойс; пакувальний лист; страховий поліс; зовнішньоекономічний договір (контракт); договір про надання послуг митного брокера; інформацію про позитивні результати санітарно-епідеміологічного контролю; інформацію про позитивні результати екологічного контролю; інформацію про позитивні результати фітосанітарного контролю; інформацію про позитивні результати радіаційного контролю; сертифікат про походження товару.

Шляхом надсилання електронного повідомлення митний орган без пояснення причин витребував у позивача: договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У відповідь на вказаний запит митного органу позивач зазначив, що документи надані в повному обсязі й додаткових документів надати він не має можливості.

05 серпня 2015 року Митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №100270004/2015/000146/1, згідно з яким її скориговано за другорядним методом - за ціною договору щодо ідентичних товарів, а підставою для такого коригування визначено неподання копії митної декларації країни відправлення та незазначення вартості страхування, хоча воно передбачено умовами постачання та є страховий поліс; інших обставин для коригування митної вартості відповідачем не наведено.

В результаті здійсненого коригування позивачу додаткового нараховано 45 626,25 грн.

Крім того, 03 серпня 2015 року позивач подав до відповідача засобами електронного зв`язку декларацію (якій присвоєно №100270004/2015/301133) щодо митного оформлення препарату Отаман, РК (гліфосат ізопропіламінна сіль, 480 г/л) у кількості 16 000 л.

До декларації, в підтвердження обґрунтованості визначення митної вартості за ціною контракту, позивач надав наступні документи: міжнародну автомобільну накладну; коносамент; інвойс; пакувальний лист; страховий поліс; зовнішньоекономічний договір (контракт); договір про надання послуг митного брокера; інформацію про позитивні результати санітарно-епідеміологічного контролю; інформацію про позитивні результати екологічного контролю; інформацію про позитивні результати фітосанітарного контролю; інформацію про позитивні результати радіаційного контролю; сертифікат про походження товару.

Шляхом надсилання електронного повідомлення митний орган без пояснення причин витребував у позивача: договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У відповідь на вказаний запит митного органу позивач зазначив, що документи надані в повному обсязі й додаткових документів надати він не може.

10 серпня 2015 року відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості №100270004/2015/000152/1, яким скоригував останню за ціною договору щодо ідентичних товарів, а підставою для такого коригування, визначивши підставою для цього неподання копії митної декларації країни відправлення та незазначення вартості страхування, хоча воно передбачено умовами постачання та є страховий поліс; інших обставин коригування митної вартості відповідачем не наведено.

В результаті коригування позивачу додаткового нараховано 11 078,65 грн.

Також, 30 червня 2015 року між Товариством та Компанією Nanjing Red Sun International Trading Co., LTD укладено контракт №704 купівлі-продажу, у відповідності до умов якого Компанія Nanjing Red Sun International Trading Co., LTD зобов`язалась поставити позивачу товар - препарат Отаман, РК (гліфосат ізопропіламінна сіль, 480 г/л) у загальній кількості 42 000 л та Гліфосат ізопропіламінна сіль 62%, технічний у загальній кількості 50  000 кг.

25 серпня 2015 року позивач подав до відповідача засобами електронного зв`язку декларацію (якій присвоєно №100270004/2015/301538) щодо митного оформлення гліфосату ізопропіламінна сіль 62%, технічний у загальній кількості 10 000 кг та препарату Отаман, РК (гліфосат ізопропіламінна сіль, 480 г/л) у кількості 8 080 л.

До декларації, в підтвердження обґрунтованості визначення митної вартості за ціною контракту, позивач надав: міжнародну автомобільну накладну; коносамент; банківські платіжні документи, що стосуються поставки; висновок про вартісні характеристики, товарів, підготовлений спеціалізованим органом; інвойс; пакувальний лист; страховий поліс; зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до зовнішньоекономічного договору; договір про надання послуг митного брокера; інформацію про позитивні результати екологічного контролю; інформацію про позитивні результати фітосанітарного контролю; інформацію про позитивні результати радіаційного контролю; декларацію про походження товару.

Шляхом надсилання електронного повідомлення митний орган без пояснення причин витребував у позивача: договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У відповідь на вказаний запит позивач додатково надав: 1) прайс-лист виробника; 2) проформу виробника товару на адресу продавця згідно умов зовнішньоекономічного контракту; 3) лист імпортера, що пояснює складові вартості транспортування; 4) висновок щодо вартості товару, складений ДП «Укрпромзовнішекспертиза»; 5) виписку з бухгалтерської документації.

25 серпня 2015 року Митницею прийнято рішення про коригування митної вартості №100270004/2015/000168/1, яким скориговано останню за ціною договору щодо ідентичних товарів. Підставою прийняття рішення визначено те, що наданий страховий поліс №PIYE201532010000010666 містить відомості лише щодо розміру страхової суми, крім того до митного оформлення не додано сертифікат про походження товару, хоча пунктом 2.3 зовнішньоекономічного контракту №704 від 30 червня 2015 року передбачено супроводження товару таким документом; інших обставин коригування митної вартості відповідачем не наведено.

В результаті коригування позивачу додаткового нараховано 6 464,93 грн.

25 серпня 2015 року позивач подав до відповідача засобами електронного зв`язку декларацію (якій присвоєно №100270004/2015/301542) щодо митного оформлення препарату Отаман, РК (гліфосат ізопропіламінна сіль, 480 г/л) у кількості 33  920 л.

До декларації, в підтвердження обґрунтованості визначення митної вартості за ціною контракту, позивач надав: міжнародну автомобільну накладну; коносамент; банківські платіжні документи, що стосуються поставки; висновок про вартісні характеристики, товарів, підготовлений спеціалізованим органом; інвойс; пакувальний лист; страховий поліс; зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до зовнішньоекономічного договору; договір про надання послуг митного брокера; інформацію про позитивні результати екологічного контролю; інформацію про позитивні результати фітосанітарного контролю; інформацію про позитивні результати радіаційного контролю; відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів; декларація про походження товару; копію митної декларації країни відправлення.

Шляхом надсилання електронного повідомлення митний орган без пояснення причин витребував у позивача: договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У відповідь на вказаний запит митного органу позивач додатково надав: 1) прайс-лист виробника; 2) проформу виробника товару на адресу продавця згідно умов зовнішньоекономічного контракту; 3) лист імпортера, що пояснює складові вартості транспортування; 4) висновок щодо вартості товару, складений ДП «Укрпромзовнішекспертиза»; 5) виписку з бухгалтерської документації.

25 серпня 2015 року відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості №100270004/2015/000161/1, яким скоригував останню за ціною договору щодо ідентичних товарів. Підставою для коригування митної вартості стало те, що наданий страховий поліс №PIYE201532010000010666 містив відомості лише щодо розміру страхової суми, а відповідно до пункту 2.3 зовнішньоекономічного контракту №704 від 30 червня 2015 року товар повинен супроводжуватись, зокрема, сертифікатом походження, який до митного оформлення не надано; інших обставин коригування митної вартості не наведено.

В результаті коригування позивачу додаткового нараховано 27 139,92 грн.

Не погоджуючись із здійсненим Митницею коригуванням митної вартості імпортованих товарів, Товариство звернулось до суду з позовом у даній справі.

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ж до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Частинами 1 - 5, 7 статті 59 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Втім як в надісланих позивачеві електронних повідомленнях, так і в оскаржуваних рішеннях відповідачем не вказано, які саме конкретні причини (підстави, передумови, невідповідності) стали підставою для витребовування від нього додаткових документів.

Разом з тим суди, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товарів (у тому числі додатково), прийшли до висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинними МД документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товарів за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2 статті 58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товарів при недоведеності неможливості її визначення за основним.

При цьому надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товари та їх ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій не надано жодних доказів недостовірності заявленої Товариством вартості товарів, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Що ж до посилань відповідача в графах 33 рішень про коригування митної вартості товарів №100270004/2015/000152/1 та №100270004/2015/000146/1 на неподання копій митних декларацій країни відправлення та незазначення вартості страхування, то, як правильно зазначили суди, відповідно до поданих до митного оформлення документів поставка товару здійснювалась на умовах CIF Odessa й згідно з тлумаченням Інкотермс 2010 на умовах CIF у вартість товарів входять, зокрема, вартість страхування та фрахту (до порту Одеси), тобто, і транспортні витрати і страхування, включаючи страховий платіж, вже включені у вартість товарів; крім того, частиною 2 статті 53 МК України не передбачено обов`язкове подання під час митного оформлення копій митних декларацій країн відправлення, а відповідач не довів необхідності застосування, у даному випадку, частини 3 статті 53 МК України щодо додаткового витребування документів.

Мотиви ж Митниці, викладені в графах 33 її рішень про коригування митної вартості №100270004/2015/000168/1 та №100270004/2015/000169/1, щодо того, що наданий страховий поліс №PIYE201532010000010666 містить відомості лише щодо розміру страхової суми, а відповідно до пункту 2.3 зовнішньоекономічного контракту №704 від 30 червня 2015 року товар повинен супроводжуватись, зокрема, сертифікатом походження, який до митного оформлення не надано, також не прийняті до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки декларантом до митного оформлення надавались декларації про походження товару й жодних претензій до їх змісту та форми митний орган не наводив; в той же час відповідачем не обґрунтовано та не доведено, яким чином визначення в страховому полісі №PIYE201532010000010666 лише розміру страхової суми (яка, до того ж, під сумнів ним не ставиться) свідчить про заниження позивачем митної вартості імпортованих товарів (водночас зважаючи й на ту обставину, що поставка здійснювалась на умовах CIF Odessa).

При цьому, як вже вказувалось в цій постанові, в оскаржуваних рішеннях відповідачем не зазначено жодних інших підстав для їх прийняття.

Підсумовуючи наведене, висновок судів попередніх інстанцій у справі, що розглядається, про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішень Митниці про коригування митної вартості товарів від 05 серпня 2015 року №100270004/2015/000146/1, від 10 серпня 2015 року №100270004/2015/000152/1, від 25 серпня 2015 року №100270004/2015/000168/1, від 25 серпня 2015 року 100270004/2015/000169/1 ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи ж касаційної скарги не спростовують мотивів, покладених судами в основу оскаржуваних рішень, й не свідчать про неправильне застосування ними норм матеріального права або ж порушення процесуальних норм, а фактично зводяться лише до переоцінки встановлених судами обставин справи, що, в свою чергу, не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді	С.С. Пасічник І.А. Васильєва   В.П. Юрченко