Кропивницький апеляційний суд 
№ провадження 33/4809/279/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В. 
Категорія - 130                                  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.09.2020 року                                                        м. Кропивницький 
Суддя Кропивницького Апеляційного Суду - Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою, особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 08 травня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10 200.00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, 
ВСТАНОВИВ:
       Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2020 ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 14.04.2020 р. о 21-28 год., у порушення п.2.9 (а) ПДР України, керував в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом - «Toyota Carina E», д/н НОМЕР_1 по вул. В. Нікітіна, 15, корп.3 в м. Кропивницький.
Обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина правопорушника підтверджується  матеріалами справи: відеозаписом (а.с.10) та письмовими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №223820 від 14.04.2020 року (а.с.1), посвідченням водія (а.с.2), результатом алкотестеру «Драгер-6810», згідно з яким в крові  ОСОБА_1  виявлено - 1.04% проміле алкоголю (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), письмовими поясненнями свідків  ОСОБА_2  та  ОСОБА_3  (а.с.5-6), розпискою (а.с.7), свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.9), рапортом (а.с.11).
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.
У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що розгляд справи у суді першої інстанції проведено без його участі, оскаржувану постанову він отримав лише 16 липня 2020 року, а тому він не мав можливості вчасно подати апеляційну скаргу. Крім того, апелянт звертає увагу, що в довідці про доставку SMS-повідомлення, на яку посилається суд першої інстанції зазначений не його номер телефон, тому жодного виклику до суду останній не отримував.За таких обставин, вважає,що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
Доводи апеляційної карги мотивує ти, що на диску, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення частково відображено подію продуття ОСОБА_1 Драгеру та відсутні відомості про факт керування ним транспортним засобом, оскільки запис розпочинається з моменту перевірки документів водії автомобіля, який стояв на узбіччі будинку у якому він проживає. 
Крім того, апелянт вказує, що продуття Драгеру відбулося о 21:28 год, а підписання протоколу о 22:54 год., тобто майже після півтори години, тому що він наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, проте працівники поліції спочатку не реагували на нього, потім пояснили, що до медичного закладу ніхто їхати не буде, рішення про його винуватість буде приймати суд, вони лише склали протокол. Тому, ОСОБА_1 вважає, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції був проведений з порушенням ч.3 ст.266 КУПАП.
У судове засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином.
Адвокат Бойко З.С, в судовому засіданні підтвердила доводи викладені в апеляційній скарзі, просила її задовольнити.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Доводи скаржника з приводу того, що він належним чином не був повідомлений про час і місце розгляду справи знайшли своє підтвердження, оскільки SMS повідомлення про виклик до суду на 08.05.2020 року, працівником суду було направлене на телефонний номер НОМЕР_2 (а.с.15), в той час, як ОСОБА_1 , згідно його заявки про отримання судової повістки в електронній формі, зазначив номер телефону НОМЕР_3 (а.с.8). 
У зв`язку з цим, вважаю обґрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на своєчасну обізнаність апелянта з текстом оскаржуваної постанови, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.
Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
 Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП  відповідальність за вказане адміністративне  правопорушення настає зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9 а) ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-3 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно із п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням технічного засобу Драгер, за результатами якого виявлено 1,04% вмісту алкоголю, з результатами алкотесту не погодився, та зазначив про це в протоколі про адміністративне правопорушення в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п.5,8 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2016 №672/5, якщо є свідки правопорушення, до протоколу вносяться їхні прізвища, імена та по батькові, а також адреси місць проживання. Протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, а також може підписуватися свідками правопорушення у випадку їх наявності.
Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_2 (а.с.5,6),останні були присутні під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою алкотестера Драгер, який показав результат 1,04 %, а також свідки зазначили, що засвідчують даний факт своїм підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, проте в протоколі про адміністративне правопорушення серії БО 223820 стосовно ОСОБА_1 зазначені лише анкетні відомості свідків, а підписи відсутні. Крім того, бланки пояснення свідків заповнені різними кольорами ручок. Зазначенні розбіжності свідчать на користь скаржника, та його доводи про відсутність свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та заповнення бланків пояснень.
А тому вказаний протокол про адміністративне правопорушення є таким, що складений з порушенням вимог законодавства.
Крім того, з пояснення працівника поліції, зафіксованого на відеозапису долученого до протоколу вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 є орієнтування, що водій керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Проте в рапорті працівники поліції зазначили іншу причину зупинки, зокрема вказали, що їм надійшло орієнтування про те, що невідомий громадянин на автомобілі д.н. НОМЕР_1 їздить в темну пору року без ввімкненого світла. (а.с.11 ).
Більш того, в зазначеному рапорті працівник поліції Д. Єлізов зазначив, що по приїзду до супермаркету «АТБ», автомобіль «Toyota Carina E», д/н НОМЕР_1 взагалі стояв, а через деякий час розпочав рух, проте через несправності автомобільного реєстратора не було зафіксовано рух автомобіля. 
Одночасно, з нагрудних відео реєстраторів працівників поліції зафіксовано, що працівники поліції підходять до автомобіля, що припаркований у дворі біля будинку, з виключеним світлом та двигуном, а на питання працівників поліції, ОСОБА_1 , заперечував факт керування ним транспортним засобом, пояснивши, що він знаходиться біля будинку, де мешкає та розмовляє із своєю дружиною, яка також перебувала разом із ним.
Тож апеляційний суд, звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Так, відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення містить відео файли перевірки документів ОСОБА_1 , його спілкування з працівниками поліції, проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та саму процедуру складання протоколу, однак не містить факту керування транспортним засобом.
Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
Таким чином однією з головних умов огляду особи на стан сп`яніння є не лише наявність достатніх підстав вважати, що вона перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а й та обставина, що особа у такому стані керувала транспортним засобом. Тобто для встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, перебування в стані алкогольного сп`яніння повинно бути в нерозривному зв`язку з керуванням цією особою транспортним засобом з ознаками стану сп`яніння.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, вона має бути скасована, а провадження в справі закрито на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення, в діях ОСОБА_1 .
На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.294 КУпАП, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 08 травня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 скасувати та на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова Кропивницького Апеляційного Суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
Апеляційного Суду Широкоряд Р.В.