Справа № 991/7606/20
Провадження1-кс/991/7811/20

У Х В А Л А 

11 вересня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 , на бездіяльність посадової особи Національного антикорупційного бюро України (НАБУ, Національне бюро), що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за заявою про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИЛА

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга  ОСОБА_2 (далі — скаржника). Скаржник зазначає, що оскаржує рішення посадової особи НАБУ, підписане начальником відділу по роботі зі свідками та заявниками ОСОБА_3 , яке, за своєю суттю, є бездіяльністю, що полягає у невнесенні відомостей про можливо вчинені кримінальні корупційні правопорушення колишніми вищими посадовцями України. 

У вказаній скарзі скаржник просить:
-поновити пропущений строк на подання скарги, оскільки скаржник пропустив строк не зі своєї вини;
-витребувати з НАБУ копію заяви скаржника, адресованої до РНБО від 27.04.2020 року, та запросити особу, що відповідальна за внесення відомостей до ЄРДР;
-зобов`язати уповноважену на це [внесення] посадову особу НАБУ внести до ЄРДР відомості із заяви скаржника від 27.04.2020 року, адресованої в РНБО, про можливі зловживання колишніх «очільників» Генеральної прокуратури України та Міністерства юстиції України, про що повідомити скаржника письмово та надати йому витяг з ЄРДР.

Скаржник також просить здійснити розгляд вказаної скарги з його особистою участю — дистанційно, у режимі відеоконференції, з приміщення «СІЗО-25», розташованого у м. Суми, де скаржник відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі.

З матеріалів скарги вбачається, що 27.04.2020 року він склав та передав на відправку до Апарату РНБО заяву про вчинення кримінальних правопорушень колишніми «очільниками» Генеральної прокуратури України та Міністерства юстиції України. Суть його заяви полягала в тому, що зазначені відомства приховують і не виконують вимоги статті 80 КПК України, з корисливих мотивів, що не на користь бюджету України та платникам податків. 

19.05.2020 року скаржник отримав від керівника служби доступу до публічної інформації РНБО повідомлення № 295/22-01 від 13.05.2020 року про те, що копія його заяви була спрямована на розгляд до НАБУ.

29.05.2020 року скаржник отримав лист від НАБУ, підписаний ОСОБА_3 , у якому було роз`яснено специфіку положень КПК України, але «нічого — по суті… заяви від 27.04.2020 року». 

18.06.2020 року Солом`янському районному суду міста Києва надійшла скарга скаржника на бездіяльність службових осіб НАБУ, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР. 22.06.2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва постановив ухвалу, якою повернув скаргу у зв`язку з непідсудністю її Солом`янському районному суду міста Києва. 

Слідча суддя розглянула матеріали скарги та документи, що її обґрунтовують. Насамперед, варто зазначити, що скаржник зазначає, що це скарга «на рішення», проте, з урахуванням змісту скарги і, зокрема, її прохальної частини, за своєю суттю ця скарга подається на бездіяльність службових осіб НАБУ, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою скаржника від 27.04.2020 року.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), параграфом 1, ст. 303-308 КПК України.

Слідча суддя встановлює, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону. Для цього необхідно встановити, чи:
1)скарга була подана особою, що має право подавати скаргу, 
2)скарга подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, 
3)скарга підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді (підсудна цьому суду), а також 
4)оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, прокурора яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1 ст. 303 КПК України). 

Чи скарга була подана особою, що має право подавати скаргу

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, володілець тимчасово вилученого майна може оскаржити на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у, зокрема, нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Скарга була подана ОСОБА_2 , який 27.04.2020 року подав до РНБО заяву про можливе вчинення кримінальних правопорушень колишніми «очільниками» Генеральної прокуратури України та Міністерства юстиції України (заява в подальшому була передана до Національного бюро). Навіть враховуючи той факт, що заява, надіслана до РНБО, може не бути заявою, на яку відреагувала службова особа НАБУ (оскільки у листі НАБУ № 111-030/17647 від 19.05.2020 року, який скаржник вважав листом без номера і дати, зазначається, що до НАБУ надійшов лист Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» від 13.05.2020 року, проте там не зазначається про надходження листа від РНБО, що малоймовірно, оскільки скаржник зазначає що між зверненням зі заявою 27.04.2020 року і відповіддю НАБУ заява ще знаходилася в РНБО, що неможливо за цих обставин), звернення зі заявою про вчинення кримінального правопорушення скаржником відбулося, що підтверджується листом НАБУ у відповідь на таке звернення. Таким чином, він є заявником, а тому слідча суддя приходить до висновку, що скарга подана особою, що має право подавати скаргу.

Чи скарга подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України

Скарга на рішення, дію чи бездіяльність прокурора, передбачена ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути подана особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК України). 

З матеріалів скарги вбачається, що заява про вчинення кримінального правопорушення була надіслана до РНБО 27.04.2020 року. Слід звернути увагу, що РНБО чи члени РНБО не є суб`єктами, уповноваженими на внесення відомостей до ЄРДР за заявами осіб про вчинення кримінального правопорушення, а тому доцільним буде встановлення моменту отримання його заяви органом, що має право та обов`язок вносити відомості до ЄРДР згідно з статтею 214 КПК України. Так, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення був зобов`язаний, серед іншого, внести відповідні відомості до ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК України). 

Разом з тим, у матеріалах скарги міститься лист від начальника відділу по роботі зі свідками та заявниками НАБУ ОСОБА_3 № 111-030/17647 від 19.05.2020 року, у якому той зазначає, що лист від Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» зі заявою ОСОБА_2 було складено 13.05.2020 року і зареєстровано 15.05.2020 року за № Б-8319. Відповідь на лист НАБУ, зазначає скаржник, отримав 29.05.2020 року. Окрім цього, як зазначалося раніше, з високим рівнем ймовірності лист № 111-030/17647 від 19.05.2020 року не стосується звернення скаржника зі заявою від 27.04.2020 року до РНБО.

Слідча суддя зазначає, що скаржник знав або мав знати про невнесення до ЄРДР з моменту вчинення бездіяльності слідчим, прокурором, тобто коли сплив 24-годинний строк з моменту, коли детектив (слідчий) отримав ухвалу, оскільки саме вона зобов`язує його внести відомості до ЄРДР. Саме з цього моменту необхідно відраховувати момент вчинення бездіяльності. Втім, слід також врахувати обставини перебування скаржника у місці позбавлення волі, та, відповідно, ускладнені умови з отримання та ознайомлення з відомостями щодо руху кореспонденції. Сам скаржник зазначає, що звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва зі скаргою, що слідча суддя бере до уваги, оскільки навіть звернення до суду, до підсудності якого не належить ця скарга, з метою захисту прав скаржника, може вважатись реалізацією права особи на оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора.

При обчисленні процесуального строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку (ч. 3 ст. 115 КПК України). При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу (ч. 5 ст. 115 КПК України).

З урахуванням того, що скаржник отримав 29.05.2020 року результат процесуального реагування НАБУ на його заяву, з чого дізнався про невнесення до ЄРДР відомостей за заявою, а звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва пізніше, ніж через 24 години з моменту отримання такої відповіді (як вбачається з ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду від 22.06.2020 року у справі № 760/13461/20, провадження № 1-кс/760/4740/20), скаржник мав скласти та направити скаргу до 30.05.2020 включно, а тому пропустив строк. Скаржник у клопотанні просить про поновлення строку.

Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді (ч. 1 ст. 117 КПК України). Вирішення питання про поважність причин пропущення строку покладається на розсуд слідчого судді. В загальному, поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу.

З матеріалів скарги вбачається, що скаржник просить поновити строк, оскільки пропустив його не зі своєї вини. Проте, він не зазначає про об`єктивні обставини, що від нього не залежали, які усувають зазначене вище пропущення строку звернення зі скаргою. Тому, таке прохання про поновлення строку є необґрунтованим, і слідча суддя не вбачає підстав для його поновлення з досліджених обставин справи. 

Скарга повертається, якщо, зокрема, скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку (п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України).

Оскільки скаржником не наводиться аргументів стосовно причин для поновлення строку, слідча суддя приходить до висновку, що строк було пропущено. Відповідність скарги іншим вимогам процесуального закону не перевіряється, оскільки скарга підлягає поверненню через пропущення строку її подання з причин, які слідча суддя не вважає поважними.

Керуючись ст. ст. 33-1, 117, 303, 304, 309 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Повернути скаргу ОСОБА_2 , на бездіяльність посадової особи Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. 

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії. 
Слідча суддя   	ОСОБА_1