ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 вересня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 484/2107/20	
Головуючий в 1 інстанції: Закревський В.І.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області  від 29 липня 2020 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Первомайську  у справі  за позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху  УПП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Толстяк Андрія Андрійовича,  Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови 
ВСТАНОВИЛА:
У липні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив  скасувати постанову серії ДПО18 № 571253 від 22.06.2020 р.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.06.2020 року позивача було зупинено інспектором та перевірено документи, після чого на позивача було складено вищевказану постанову, за якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП в зв`язку з наявністю на лобовому склі транспортного засобу в зоні склоочисника тріщини, що є порушенням вимог п. 6.87.5 ДСТУ 6.49 2010, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. З винесеною постановою позивач не згоден та вважає, що відповідачем при винесенні рішення по адміністративній справі порушено вимоги ст.ст. 251, 268, 278-280 КУпАП, не враховано дійсних обставин справи і те, що транспортний засіб перебуває у тимчасовому користуванні ПП "Граф", а тому постанова підлягає скасуванню.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області  від 29 липня 2020 року  адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції надали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та  ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводами апеляційної скарги зазначено, що  факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується   відеозаписом. Апелянт зазначає, що інспекторами були вжиті усі необхідні заходи для фіксації та припинення адміністративного правопорушення, було зібрано достатньо доказів  та винесено постанову без порушення вимог чинного законодавства.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надано.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін. 
Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга   підлягає частковому   задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 22.06.2020 року інспектором ВБДР УПП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Толстих А.А. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №571253, в якій вказано, що ОСОБА_1 , 22.06.2020 року о 12:50 год. в м. Первомайську Миколаївської області по вул. Чкалова, 12, керував транспортним засобом Рута 250 державний номерний знак НОМЕР_1 при виконанні послуг з комерційного перевезення пасажирів на маршруті 385 "Первомайськ-Підгородна" з технічною несправністю, а саме на лобовому (вітровому) склі присутні тріщини та сколи в зоні роботи склоочисників, чим порушив вимоги п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги безпечності технічного стану та методи контролювання" і п. 31.4.7 ПДР України, за яке передбачена відповідальність ч. 2 ст. 121 КУпАП. Відносно позивача застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції було зазначено, що  позивачем не було порушено вимоги п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги безпечності технічного стану та методи контролювання", а відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено тих обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. 
Колегія суддів погоджується з   висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, проте вважає, що рішення суду підлягає зміні в мотивувальній частині, а саме щодо підстав його прийняття,   з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..
Згідно з п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств- виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Відповідно до п. 31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:
Згідно п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п. 31.1. ПДД технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Колегією суддів встановлено, що на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем надано відеозапис, який був досліджений судом.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається  на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України  визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу, проте лід зазначити наступне. 
У відповідності  до ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити, зокрема,  технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);
З зазначеного  випливає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови повинен був зазначити в постанові технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, на який посилається апелянт в апеляційній скарзі.
Крім того, згідно із пунктом 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395) постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.
Разом з тим, додатком 5 до Інструкції № 1395 передбачено можливість зазначення у постанові про адміністративне правопорушення  докази, якими керується інспектор, в даному випадку технічний засіб, яким здійснено   відеозапис  (пункт 7- «До постанови додаються __»).
Як встановлено з матеріалів справи, з наданої до суду оскаржуваної постанови    пункт  7 оскаржуваної постанови є відмінним від додатку 5 Інструкції,  у зв`язку з чим остання не може бути визнана такою, що складена у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції № 1395, оскільки зазначене не спростовує доводи апелянта про існування відеозапису, як доказу вчинення позивачем правопорушення, а тому не може бути прийнятий судом як доказ.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні щодо мотивів його прийняття.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись  ст. ст.   286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції  – задовольнити частково.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області  від 29 липня 2020 року – змінити у мотивувальній частині,  з мотивів, викладених у цій постанові.
В іншій частині рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області  від 29 липня 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуюча суддя:                                                                                         О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                            А.В. Бойко 

Суддя:                                                                                                            А.Г. Федусик