Ухвала
Іменем України 
04 серпня 2020 р.
м. Київ
Справа №577/740/19
Провадження № 51-961 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня 2019 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами.
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2020 року зазначену ухвалу місцевого суду залишено без зміни.
 
На вказані судові рішення засуджений подав касаційну скаргу.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. 
У межах наданого строку ОСОБА_4 повторно звернувся з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунув.
Як касаційний суд вказував в ухвалі від 10 червня 2020 року, згідно ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
 
За вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Проте, в повторно поданій касаційній скарзі засуджений посилається виключно на порушення допущені місцевим судом при постановленні вироку, який просить переглянути за нововиявленими обставинами, при цьому, його скарга так і не містить доводів допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвал (від 27 серпня 2019 року та 06 травня 2020 року) на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на точний зміст приписів статей 412, 419, 459 цього Кодексу.
 
До того ж, при повторному зверненні до суду касаційної інстанції, засудженим знову не зазначено у  чому саме полягає незаконність та  необґрунтованість ухвали апеляційного суду та які конкретно порушення закону, на  його думку, було допущено цим судом при розгляді даного провадження в  порядку апеляційної процедури. Також ОСОБА_4 не вказав, які доводи його апеляційної скарги і в порушення якої норми закону апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
 
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
 
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
 
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.
 
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, 441 КПК України, Суд
 
постановив:
 
Касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2020 року, а також додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                            ОСОБА_3