ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/22/20 Справа № 202/5334/16 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л.А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року                        
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Варенко О.П., Городничої В.С.,
при секретарі         -        Василенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , 
на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2017 року 
по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:
В серпні 2016 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570, рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором у розмірі 15555 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 87 коп., яка складається з: 10000,00 грн. - заборгованості за кредитом; 5255,87 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 300,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією.
В задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570, рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299) судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2017 року в частині задоволення позову банку та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" в цій частині.
Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2017 року від інших учасників справи до суду не надходило. 
Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.
Вказана цивільна справа передана до Дніпровського апеляційного суду та 11.10.2018 року було проведено автоматизований розподіл даної справи між суддями, яка передана в провадження судді Дніпровського апеляційного суду Лаченковій О.В., у складі колегії суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2019 року вбачається, що суддя Свистунова О.В. замінена на суддю Городничу В.С. 
Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 11.03.2008 року сторони уклали кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 110-111 т.1).
У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, станом на 31.07.2016 року виникла заборгованість у розмірі 16583,66 грн., яка складається з: 10000,00 грн. - заборгованості за кредитом; 5255,87 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 300,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією; штрафів: 250,00 грн. - фіксованої частини; 777,79 грн. - процентної складової.
Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 106-109).
За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15555,87 грн., яка складається з: 10000,00 грн. - заборгованості за кредитом; 5255,87 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 300,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією.
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентів та пені суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що боржником було допущено порушення умов виконання зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості.
Приведені в апеляційній скарзі доводи, що позивач звернувшись до суду з позовом лише 15.08.2016 року пропустив строк позовної давності передбачений ст.ст. 257, 258 ЦПК України, щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом, пенею та штрафами, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суперечать наявним в матеріалам доказам, а саме, згідно виписки з особового рахунку відповідача вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово здійснювала погашення заборгованості, останнє з яких було 17.09.2015 року в розмірі 200,00 грн. через термінал самообслуговування.
Згідно ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Частиною 1 ст. 264 ЦПК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. 
У зв`язку з цим, вказані доводи апелянта не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.
Посилання апелянта, що суд першої інстанції не сповістив її належним чином про судові засідання та не повідомив про надання Банком уточненої позовної заяви, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідач не була позбавлена можливості в суді апеляційної інстанції надати пояснення, відповідні докази з приводу позовних вимог та заявляти відповідні клопотання.
       Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2017 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко 

В.С.Городнича