УХВАЛА

21 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 1.380.2019.002739
адміністративне провадження № К/9901/9069/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Пасічник С.С.,  Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2019, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №1.380.2019.002739 за адміністративним позовом Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» до Головного управління ДПС у Львівській області (за участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «РМЗ-Хімпром», Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Спеціалізованого машинобудування») про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
25.03.2020 Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2019, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №1.380.2019.002739.
Ухвалою Верховного Суду від 13.04.2020 касаційну скаргу було залишено без руху, зобов`язано скаржника надати до суду копії податкових повідомлень-рішень від 01.03.2019 № 0002631414, №0002651414, які є предметом спору, надати документ, яким сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.
03.08.2020 Головне управління ДПС у Львівській області надіслало до Верховного Суду платіжне доручення від 30.07.2020 №1495, яким сплачено 17      516,80 грн судового збору за подання касаційної скарги, копії податкових повідомлень-рішень від 01.03.2019 № 0002631414, №0002651414.
Відповідно до реєстру підтверджень оплат із Казначейства кошти зараховано на казначейський рахунок 31.07.2020.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України      учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; 
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього      Кодексу      позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України до справ незначної складності належать, зокрема, справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Пунктом 20 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.
Предметом адміністративної справи №1.380.2019.002739 є оскарження податкових повідомлень-рішень від 01.03.2019 № 0002631414, №0002651414 на загальну суму 583      893,50 грн.
Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що первинні документи стосовно господарських взаємовідносин між позивачем ДП «Львівський бронетанковий завод» та його контрагентами ТОВ «Завод «Спеціалізованого машинобудування» та ТОВ «РМЗ-Хімпром» відповідають вимогам, встановлених      Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та надавались відповідачу при проведенні перевірки, податкові накладні не мали недоліків. 
Сертифікат якості та товаро-транспортні накладні не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський та податковий облік, не підтверджують обставини придбання чи продажу ТМЦ.
Судами не встановлено фактів, які б свідчили про узгодженість дій між позивачем та його контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або ж про обізнаність позивача щодо будь-яких протиправних дій контрагентів, факту наявності вироку суду стосовно позивача чи його контрагентів за ознаками фіктивного підприємництва, а договори поставки у судовому порядку недійсними не визнавались.
Враховуючи характер правовідносин, з приводу прав і обов`язків сторін в яких виник спір, що є предметом судового розгляду у цій адміністративній справі, предмет доказування, обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також доводи касаційної скарги, ця адміністративна справа підпадає під критерії визначення справи незначної складності.
Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 330, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2019, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №1.380.2019.002739.
Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.А. Васильєва С.С. Пасічник  В.П. Юрченко